ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/10155/19	
(суддя Захарчук-Борисенко, м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
 розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року про закриття провадження у справі №160/10155/19 за позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Лазурненської селищної Ради № 774 від 18.07.2019 про відмову позивачу в передачі земельної ділянки у власність;
- визнати протиправним та скасувати рішення Лазурненської селищної Ради про передачу у власність земельної ділянки площею 2,1 га громадянину ОСОБА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: 6524755500:001:0901);
- зобов`язати Лазурненську селищну Раду Скадовського району Херсонської обл. у встановлений чинним законодавством термін надати позивачу дозвіл на розробку землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га і видати позивачу державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування господарських будівель та споруд (здійснити в межах покладених на Лазурненську селищну раду обов`язків весь комплекс юридичних дій, спрямованих на передачу земельної ділянки розміром 0,15 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу у власність для обслуговування господарських будівель та споруд).            
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року закрито провадження у справі закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що позивач звернувся за захистом свого приватно-правового права власності на земельну ділянку, оскільки фактичною підставою для скасування рішення Лазурненської селищної Ради № 774 від 18.07.2019 про відмову позивачу в передачі земельної ділянки у власність він зазначає наявність права власності на цю земельну ділянку у ОСОБА_2 , який його набув через відповідне рішення Лазурненської селищної ради.
          Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції  щодо необхідності закриття провадження у цій справі не відповідає фактичним обставинам справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення Лазурненської селищної Ради про передачу у власність земельної ділянки площею 2,1 га громадянину ОСОБА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: 6524755500:001:0901) та скасуваня рішення про відмову позивачу в передачі земельної ділянки у власність.
Як вбачається з інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонскій області право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6524755500:001:0901 зареєстровано 12.06.2018 року за ОСОБА_2 (а.с.71).
Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності наданого до суду відповідачем право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6524755500:001:0901 зареєстровано 12.06.2018 року виконавчим комітетом Скадовської міської ради за ОСОБА_2 (а.с.79-80).  
З витягу рішення №774 від 18.07.2019 року Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області вбачається, що позивач звертався з заявою про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га із земель, які знаходяться у приватній власності ОСОБА_2 кадастровий номер 6524755500:001:0901 (а.с.29).
Отже, оскарження рішення відповідача безпосередньо впливає на права, зокрема, ОСОБА_2 , а тому в цьому випадку існує спір про право приватне, що, у свою чергу, унеможливлює його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.
При цьому розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 761/33504/14-а, від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17, від 12 червня 2019 року у справі № 1903/944/12.
Враховуючи наведене, спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі №160/10155/19 -  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом  2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22 вересня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко