Справа № 461/10427/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/908/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 , адвоката Дасюка Романа Станіславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Іванківа Андрія Богдановича на постанову Галицького районного суду м.Львова від 09 червня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного кодексу України, 

встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрито у зв`язку з малозначністю скоєного діяння.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №3999/20900/19 від 20.10.2019 року товар: 1. Мобільний телефон ( смартфон ) з маркування «IPhone XS MAX, GOLD, 256 GB», в заводській упаковці - 1 шт. : IMEI/MEID НОМЕР_4 , країна- виробник Китай,2. Мобільний телефон ( смартфон ) з маркування «IPhone XS MAX, SPACE GRAY, 256 GB», в заводській упаковці - 1 шт. : IMEI/MEID НОМЕР_5 , країна- виробник Китай повернуто  ОСОБА_2 .
За постановою суду, згідно протоколу 20.10.2019 року о 05 годині 33 хв. ОСОБА_2 повертався з поїздки з Польщі в Україну, через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху «червоний коридор» ( вантажна дільниця ) в якості водія автомобіля марки «SMART fortwo coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
До митного контролю, було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності та завірені печаткою ПМК №135.
Під час митного оформлення виникла підозра щодо наявності в даному транспортному засобі предметів та товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню, або є обмеженими для переміщення через митний кордон України.
У зв`язку з цим автомобіль марки «SMART fortwo coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де під час огляду в період 06 год. 38 хв. до 07 год. 04 хв., окрім задекларованих товарів було виявлено: 1. Мобільний телефон ( смартфон ) з маркування «IPhone XS MAX, GOLD, 256 GB», в заводській упаковці - 1 шт. : IMEI/MEID НОМЕР_2 , країна- виробник Китай,2. Мобільний телефон ( смартфон ) з маркування «IPhone XS MAX, SPACE GRAY, 256 GB», в заводській упаковці - 1 шт. : IMEI/MEID НОМЕР_3 , країна- виробник Китай,3. Мобільний телефон ( смартфон ) з маркування «IPhone XS MAX, SPACE GRAY, 256 GB», в заводській упаковці - 1 шт. : IMEI/MEID НОМЕР_4 , країна-виробник Китай,4. Мобільний телефон ( смартфон ), що був у користуванні, «IPhone 7», серійний номер НОМЕР_5 шт. ОСОБА_2 визнав товар його власністю та повідомив, що даний товар придбав для власних потреб.
Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив недекларування товару.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, представник Галицької митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу в якій просить, оскаржувану постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі. Стягнути з  ОСОБА_2 витрати за зберігання товару на складі митниці.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а оскаржувану постанову необ`єктивною, невмотивованою та безпідставною.
Покликається на те, що згідно висновку експертного дослідження ЛВПЕД ДФС від 14.11.2019 №142008600-0400, загальна вартість предметів правопорушення становить 50 882,18 грн.
Зазначає, що ОСОБА_2 переміщував через митний кордон товари шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей про них, а саме про їх наявність. На думку апелянта, ОСОБА_2 вчинив дане правопорушення знаючи або передбачаючи настання неправомірних наслідків.
Апелянт вважає, що правопорушення вчинене ОСОБА_2 , за яке передбачено стягнення штрафу у сумі 50 882,18 грн за вчинене правопорушення та 50 882,18 грн від реалізації товару, вилученого у даній справі не може розцінюватися як малозначне.
Окрім того, апелянт зазначає, що Галицька митниця Держмитслужби понесла витрати за зберігання товару, затриманого відповідно до ст.511 МК України протоколом про порушення митних правил №3999/20900/19 ід 19 жовтня 2019 року.
Заслухавши думку представника митниці Зирянова О.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, адвоката Дасюка Р.С., який апеляційну скаргу заперечив і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому перевірці не підлягає.
У суді першої інстанції адвокат Дасюк Р.С. долучив рахунки-фактури щодо дійсної вартості вилученого товару, згідно яких вартість товару становить 1260,00 швейцарських франків, що згідно курсу валют НБУ станом на 20.10.2020 року становить – 31 510, 60 грн.
Поряд з цим, у матеріалах справи наявний висновок Львівського відділу з питань експертиз та досліджень ДМПЕ ДФС від 14.11.2019 року №142008600-0400, згідно з яким вартість вилученого товару становить 50 882, 18 гривень.
Під час проведення дослідження маркування товару та відповідність його вимогам нормативно-технічної документації не перевірялися, тому вартість визначалася за умови відповідності нанесеному на ньому маркуванню та вимогам нормативно-технічної документації.
Крім того, вартість вилученого товару визначена шляхом отримання даних з торгівельних мереж м. Львова та мережі інтернет щодо нових мобільних телефонів.
З огляду на те, що ринкова вартість товару, що переміщувався ОСОБА_2 через митний кордон України встановлена лише за умови його відповідності нанесеному на ньому маркуванню та вимогам нормативно-технічної документації, що експертом не перевірялось в процесі дослідження, а також з огляду на визначення вартості нового товару з торгівельних мереж м. Львова з мережі інтернет, вважаю, що вказаний висновок є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а тому не може братись судом до уваги.
Окрім цього, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53\5, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.
На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вірно взято до уваги рахунок-фактуру ШТМ-260120-3 від 17.10.2019 року компанії «Blueflame performance», Швейцарія, про те, що мобільні телефони ОСОБА_2 придбав раніше, і будучи з робочою поїздкою в Швейцарії здійснив відновлення своїх власних мобільних телефонів у вказаній Швейцарській компанії до заводського стану.
З огляду на вищенаведене, вважаю безпідставними покликання апелянта на те, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги рахунки-фактури, долучені до матеріалів справи, згідно з яким вартість товару становить 1260,00 швейцарських франків.
На переконання апеляційного суду, суддею першої інстанції правильно взято до уваги надані захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності рахунки-фактури щодо дійсної вартості вилученого товару, відповідно до яких становить 1260,00 швейцарських франків, що згідно курсу валют НБУ станом на 20.10.2020 року становить – 31 510, 60 грн.
Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно з ст. 22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
З огляду на обставини та характер вчиненого правопорушення, вид та кількість не задекларованих товарів, їхню невелику вартість та незначну шкоду, завдану правопорушенням, мету та мотив вчинення адміністративного правопорушення які не пов`язані зі здійсненням будь-якої підприємницької діяльності, спосіб вчинення такого, а саме без приховування від митного контролю, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, не працює, а також те, що мобільні телефони не були новими, а відновленими та були придбані для власних потреб, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 не спричинило значної шкоди інтересам держави та є малозначним.
На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, підставно звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.472 МК України, за малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.
Представником Львівської митниці ДФС не доведено, а апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_2 порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, мотивувавши своє рішення.
Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції є безпідставними.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 530 МК України, ст. 294 КпАП України, суд, - 

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2020 року, про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Іванківа Андрія Богдановича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк