ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 вересня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3045/20
Головуючий у першій інстанції - Ковальова Т. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1072/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,
суддів - Висоцької Н.В.,  Мамонової О.Є.,

за участю секретаря - Зіньковець О.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,
боржник - Ніжинська міська рада Чернігівської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-469/09 у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про зобов`язання прийняти рішення,

  місце постановлення ухвали судом першої інстанції - м.Ніжин, 
  дата складання повного тексту ухвали суду - 30.07.2020,
  
                                        У С Т А Н О В И В: 

17 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою, в якій просила поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа у справі №2-469/09 про зобов`язання прийняти рішення про поновлення договору оренди на земельну ділянку площею 0,0024 га по АДРЕСА_1 під раніше встановленою малою архітектурною спорудою строком на п`ять років. 
Заява мотивована тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 09.04.2009 у цивільній справі №2-469/09 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про зобов`язання прийняти рішення. На підставі вказаного рішення Ніжинським міськрайонним судом було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №12980547 Відділом примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Чернігівській області. В період з 2009 року стягувачкою постійно подавалися заяви до Ніжинської міської ради щодо виконання зазначеного рішення суду, але остання не виконувала рішення суду посилаючись на те, що питання не набрало необхідної кількості голосів.
05.03.2020 з листа відділу ДВС стягувачка дізналась, що виконавче провадження закінчено ще у 2012 році у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника. 16.07.2020 стягувачка ознайомилась з постановою про закінчення виконавчого провадження. Виконавчий лист повернутий без виконання. В зв`язку з тим, що заявниці не було відомо про повернення виконавчого листа до суду та не було відомо щодо закінчення виконавчого провадження, так як постанова на адресу стягувачки не надсилалася, що унеможливлювало повторну подачу виконавчого листа до виконання, виникла необхідність у вирішенні питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву, посилаючись на її незаконність. Скаржниця зазначає, що жодних документів та повідомлень з часу відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, 16 липня 2020 року ознайомилась з матеріалами справи, виконавчий лист знаходився в матеріалах справи. Інформація щодо повернення виконавчого листа та копія постанови про закриття виконавчого провадження не надсилались стягувачці, а тому вона була позбавлена можливості повторно подати виконавчий лист до закінчення строку пред`явлення до виконання. Неналежне виконання державним органом своїх обов`язків та неповідомлення в порядку, визначеному законом, скаржниця вважає поважною причиною для поновлення строку для подання виконавчого листа до виконання. Посилання суду на рішення Господарського суду Чернігівської області є безпідставним, так як заявниця станом на 2016 рік дійсно знала, що рішення суду не виконане, але вважала, що виконавчий лист перебуває на виконанні, а не повернутий до Ніжинського міськрайонного суду. 

Ніжинська міська рада в своєму відзиві на апеляційну скаргу вказала, що заява ОСОБА_1 не містить будь-яких доводів щодо поважності причин пропуску нею строку на подачу виконавчого документа на виконання. Під час розгляду справи в суді першої інстанції на запитання представника боржника представник стягувачки також не зміг пояснити такі причини. ОСОБА_1 мала реальну можливість контролювати хід та повноту виконання судового рішення, проте протягом 10 років жодного разу не скаржилася на бездіяльність державного виконавця. Крім того, в 2016 році ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернігівської області з приводу поновлення договору оренди, який був предметом розгляду Ніжинського міськрайонного суду в 2009 році.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не надано доказів поважності причин поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Колегія суддів вважає викладені висновки суду обґрунтованими та законними  і такими, що відповідають матеріалам справи, враховуючи наступне. 

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про зобов`язання прийняти рішення задоволено та зобов`язано Ніжинську міську раду прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 договору оренди на земельну ділянку площею 0,0024 га по АДРЕСА_1 під раніше встановленою малою архітектурною спорудою строком на п`ять років (а.с.29).
На виконання зазначеного судового рішення Ніжинським міськрайонним судом за заявою ОСОБА_1 (а.с.31) 14.05.2009 виданий виконавчий лист у справі №2-469/09 (а.с.41).
Постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Чернігівській області Деркача С.П. від 22.05.2009 відкрито виконавче провадження №12980547 з виконання виконавчого листа №2-469/09. Боржнику надано строк виконати рішення суду добровільно до 29.05.2009 (а.с.33).
Відповідно до листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 21.02.2020 №9714/04-1 повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку з невиконанням боржником судового рішення, постановами державного виконавця від 31.07.2009, від 29.10.2009, від 04.11.2009 на останнього неодноразово були накладені штрафи. 25 грудня 2009 року державним виконавцем до прокуратури Чернігівської області внесено подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України (а.с.40).
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Чернігівській області Сенченко М.В. від 21.06.2012 закінчено виконавче провадження №12980547 з виконання виконавчого листа №2-469/09 з підстав неможливості виконати рішення без участі боржника  (п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження») (а.с.42).
Виконавчий лист №2-469/09 з копією постанови від 21.06.2012 відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (що діяв на час прийняття постанови) був повернутий суду без виконання і підшитий до справи (а.с.75).
З супровідного листа №749/1 від 21.06.2012 вбачається, що копію постанови від 21.06.2012 окрім суду були направлені Відділом примусового виконання рішень ГУЮ у Чернігівській області стягувачеві та боржнику (а.с.73).
Постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Чернігівській області Сенченко М.В. від 21.06.2012 учасниками виконавчого провадження оскаржена не була.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (що діяв на час прийняття постанови)   у разі  закінчення   виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за  належністю  іншому  органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи  вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих  дій),  повернення  виконавчого документа до суду або іншого  органу  (посадовій  особі),  який   його видав, арешт, накладений на майно боржника,  знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні  у  зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не  може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Представник заявниці в судовому засіданні вказав, що законність постанови державного виконавця від 21.06.2012 вони не оспорюють, проте нині діючий Закон «Про виконавче провадження» дає нові можливості для виконання рішень даної категорії. 

Заявниця в своїй заяві від 17.07.2020 просила поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки їй не було відомо про повернення виконавчого листа до Ніжинського міськрайонного суду та не було відомо про закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Аналогічна норма міститься в ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.
Згідно зі ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Викладене узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 166/1472/18.

Відповідно до п.7 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заявниця не навела суду ґрунтовних причин які б перешкоджали їй цікавитися ходом виконання виконавчого документа, виконавче провадження за яким було відкрито за її заявою  державною виконавчою службою.
Правова необізнаність ОСОБА_1 , про яку зауважив її представник в судовому засіданні, не може виправдовувати пасивність стягувача протягом восьми років, що є достатньо тривалим терміном.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.10.2016 у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради встановлено, що після набрання рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 09.04.2009 у справі №2-469/09, судом 14.05.2009 видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання. Це рішення суду Ніжинською міською радою виконано не було. 

З огляду на викладене вище заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягала. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вказані заявницею (стягувачкою) підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є поважними. 

Ухвала суду прийнята з дотриманням вимог процесуального закону, підстав для її скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,  
                                 
                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає

Судді Чернігівського апеляційного суду   
                                                                                         
                                                                                          І.О.Боброва
             
                                                                                          Н.В.Висоцька 
                 
                                                                                          О.Є.Мамонова

Повний текст постанови суду складений 25.09.2020.