ПОСТАНОВА
Іменем України

02 липня 2020 року 
Київ
справа №280/1931/19
адміністративне провадження №К/9901/31195/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Стародуба О.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 (головуючий суддя: Чередниченко В.Є., судді: Іванов С.М., Панченко О.М.) у справі №280/1931/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
25.04.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії та щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію із врахуванням фактично отриманих протягом 24 календарних місяців перед звільненням сум грошового забезпечення, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за оперативно-розшукову діяльність та премії у розмірі 140%, згідно з довідкою Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Запорізькій області від 29.03.2019 №54, починаючи з 01.04.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 80 % грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум.
Позов обґрунтовано тим, що при перерахунку його пенсії відповідач протиправно знизив її розмір з 80 до 70 відсотків грошового забезпечення та не врахував при перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірі 140%, які входили в грошове забезпечення для обчислення пенсії до її перерахунку.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2019 позов задоволено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.
Водночас суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у перерахунку пенсії позивача з урахуванням фактично отриманих позивачем протягом 24 календарних місяців перед звільненням сум надбавок за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за оперативно-розшукову діяльність та премії, оскільки такі виплати мали постійний характер та виплачувались позивачу щомісячно протягом періоду з 01.03.2012 по 28.02.2014.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі №280/1931/19 - скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення ОСОБА_1 процентної складової розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 25.10.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 25.10.2018 у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позов в частині позовних вимог за період з 01.01.2016 по 24.10.2018, включно, - залишено без розгляду.
У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що внесені Законом України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі -Закон №1166-VII) зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Враховуючи те, що при призначенні пенсії позивачу її розмір був розрахований з 80 % його грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійсненим виходячи з 80 % грошового забезпечення.
Водночас суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням при її перерахунку додаткових видів грошового забезпечення та премії, які входили в грошове забезпечення для обчислення пенсії до її перерахунку, оскільки складові грошового забезпечення, які відображаються в довідках для перерахунку пенсії визначаються ліквідаційною комісією, що свідчить про відсутність у пенсійних органів повноважень по їх зміні чи коригуванню.
За позицією суду апеляційної інстанції позовні вимоги щодо перерахунку пенсії позивача виходячи з 80 % грошового забезпечення підлягають задоволенню з 25.10.2018, оскільки про порушене право позивач дізнався у березні 2018 року при отриманні перерахованої суми пенсії, а також те, що законом встановлено шестимісячний строк звернення до суду за захистом порушених прав.
Так, позовні вимоги за період з 01.01.2016 по 24.10.2018, включно, суд апеляційної інстанції залишив без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу (надійшла поштою 11.11.2019), у якій скаржник просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 та залишити в силі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2019.
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник звертає увагу на оскарження протиправної бездіяльності пенсійного органу щодо неврахування всіх складових грошового утримання з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з наявністю додаткових документів - довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області №54 від 29.03.2019, що підтверджують їх фактичну виплату позивачу під час проходження служби та утримання єдиного соціального внеску, а не питання перерахунку пенсії зі зміною грошового забезпечення, що відбулось після звільнення.
Скаржник стверджує, що при призначенні або при перерахунку пенсії варто враховувати розмір грошового забезпечення, який складається окрім основних видів, ще й з місячних додаткових видів грошового забезпечення, таких як надбавка, доплати, підвищення та премії, в розмірах, установлених законодавством з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
На переконання позивача право на перерахунок його пенсії саме з 01.01.2016 є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог частини третьої статті 51 Закону України №2262-ХІІ. Також звертає увагу про порушення саме суб`єктом владних повноважень його права на отримання пенсії у належному розмірі тривалий час.
Ухвалою Верховного Суду від 21.11.2019 відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції. 
Від відповідача відзиву на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
В порядку статті 31, пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за результатом повторного автоматизованого розподілу визначено наступний склад суду: головуючий суддя -Чиркін С.М., судді: Єзеров А.А., Стародуб О.П.
Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2020 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
При розгляді касаційної скарги Верховний Суд враховує вимоги статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Водночас суд застосовує процесуальний закон, який діяв на момент подання касаційної скарги, оскільки розгляд касаційного провадження не був завершений до набрання 08.02.2019 чинності змін до КАС України.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та встановив таке. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що з березня 2014 року позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-XII. 
За змістом протоколу (за пенсійною справою - 0803006777 (МВС) від 08.03.2014), позивачу призначена пенсія у розмірі 80% грошового забезпечення, з урахуванням таких складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за особливо важливі завдання 50%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія 140%, надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%).
Відповідно до розрахунку пенсії позивача, здійсненого 01.12.2015, позивачу обраховано пенсію у розмірі 80% від грошового забезпечення із врахуванням всіх складових, відповідно до протоколу.
Відповідно до розрахунку пенсії позивача, здійсненого 01.01.2016 та 01.10.2018, позивачу обраховано пенсію у розмірі 70% від грошового забезпечення. Водночас у такому розрахунку пенсія призначена із сум грошового забезпечення, без включення надбавки за особливо важливі завдання 50%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність 50%, а розмір премії зменшено зі 140% до 1.39%.
04.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці.
Листом від 18.04.2019 №847/К-9 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії позивача.
Правомірність дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача виходячи з 70% грошового забезпечення без врахування при її перерахунку додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірі 140%, які входили в грошове забезпечення для обчислення пенсії до її перерахунку є предметом спору у цій справі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. 
Відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії - 08.03.2014 року) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом № 1166-VII внесено зміни у частину другій статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Так, стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова КМУ від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок №45) і Постанова КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18.
За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Отже, враховуючи те, що при призначенні пенсії позивачу її розмір був розрахований з 80 % його грошового забезпечення, перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 повинен бути здійсненим виходячи з 80 % грошового забезпечення.
Залишаючи позовні вимоги за період з 01.01.2016 по 24.10.2018 без розгляду в вищезазначеній частині, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк, визначений частинами 1 та 2 статті 122 КАС України для звернення до суду з адміністративним позовом.
Суд касаційної інстанції вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції щодо застосування у цій справі строку звернення до суду, виходячи з наступного.
В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).
Основний Закон України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).
Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.
Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.
Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).
Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.
Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом. 
При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.
З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.
Неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист підтверджується також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав б судовому захисту протягом 3 років, а такий же обов`язок держави перед громадянином - 6 місяцями.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.
Згідно з частиною третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії у визначеному чинним законодавством розмірі з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, від 09 липня 2019 року у справі  676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 22 листопада 2019 року у справі № 1140/3136/18.
Отже, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 122 КАС України, не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.
Так, судом апеляційної інстанцій здійснено апеляційній перегляд в вищезазначеній частині позовних вимог, проте в порушення вимог законодавства про пенсійне забезпечення обмежено право позивача на перерахунок пенсії в розмірі, передбаченому чинним законодавством, строком звернення до адміністративного суду.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію із врахуванням фактично отриманих протягом 24 календарних місяців перед звільненням сум грошового забезпечення, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за оперативно- розшукову діяльність та премії у розмірі 140% згідно із довідкою Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Запорозькій області від 29.03.2019 № 54, починаючи з 01.04.2019, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Уряду №103, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2018.
Разом із цим, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком №45 процедура.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з постановою № 103) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, цим нормативним документом встановлена наступна послідовність дій: уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку №45.
Зміст вищенаведених норм свідчить, що органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
Таким чином, без наявності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що перерахунок пенсії позивача здійснений виходячи з довідки ГУ МВС України у Запорізькій області від 22.03.2018 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, виданої на виконання вимог Постанови №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Тобто, перерахунок пенсії проведено у відповідно до вимог законодавства на підставі даних, зазначених уповноваженим органом. Права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивача пенсійний орган не має.
Правова позиція щодо застосування норм права у цих правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/17864/15-а, від 26.12.2019 у справі №676/3588/16-а, від 25.03.2020 у справі № 804/175/1638/18, від 17.06.2020 у справі №2540/2873/18.
За змістом протоколу за пенсійною справою позивача при призначенні пенсії до грошового забезпечення для обчислення пенсії була включена середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. робота за таємними виробами, носіями 15%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія -140% на загальну суму 7424,83 грн. 
Включення зазначених видів грошового забезпечення підтверджується також розрахунком пенсії станом на 01.12.2015.
Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (робота за таємними виробами, носіями 15%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія -140%) у розмірі 7424,83 грн., яка була включена для обчислення пенсії при її призначенні, тотожна сумі зазначених видів грошового забезпечення, що відображена у довідці від 29.03.2019 №54, на яку посилається позивач.
Вищенаведене свідчить, що фактично позивач не погоджується з перерахунком пенсії, а не зі складовими та розміром грошового забезпечення для обчисленні пенсії при її призначенні.
Водночас колегія суддів Верховного Суду не приймає до уваги посилання на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, оскільки обставини справи не є тотожними та стосуються включення щомісячної додаткової грошової винагороди до грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії при її призначенні, а не при перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення. 
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною третьою вказаної статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, у зв`язку з порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме щодо строку звернення до адміністративного суду, та у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення по часткове задоволення позову.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно із частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, позивач сплатив при поданні позову 1536,80 грн та за касаційну скаргу 3073,60 грн, а отже стягненню на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі (1536,80+3073,60)/2=2305,20 грн.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX, суд

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення ОСОБА_1 процентної складової розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволені позову в іншій частині - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2305,20 грн (дві тисячі триста п`ять гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                            С. М. Чиркін
                                                                                          А.А. Єзеров
                                                                                          О.П. Стародуб