П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/4272/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Попова Оксана Гнатівна  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
22 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Матохнюка Д.Б. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року  (рішення ухвалено15.04.2020 року у м.Житомирі ) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із вказаним позовом в якому просить:
- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Голубович Н.П від 05.03.2020 ВП №60880616 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Голубович Н.П від 05.03.2020 ВП №60880616 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Голубович Н.П від 05.03.2020 ВП №60880616 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду в повному обсязі.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.
Визнано протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Голубович Н.П від 05.03.2020 ВП №60880616 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Голубович Н.П від 05.03.2020 ВП №60880616 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав  апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.  
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи  апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Судом встановлено, що постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.03.2012 у справі №2-а-11/12 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними та зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію, як непрацездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.06.2011.
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 вказана постанова залишена без змін та набрала законної сили.
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2019 роз`яснено, що постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.03.2012 зобов`язано Управління призначити ОСОБА_1 пенсію, як непрацездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02.06.2011 та відповідно до норм права, встановлених ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№796-ХІІ) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 по справі №2-а-11/12, було зобов`язано Управління призначити ОСОБА_1 пенсію, як непрацездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.06.2011.
13.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60880616 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-11/12, 2-адр/296/1/19, виданого 13.12.2019 Корольовським районним судом м.Житомира, про зобов`язанння Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію, як непрацездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02 червня 2011 року.
03.01.2020 надійшло повідомлення ГУ ПФУ в Житомирській області про виконання рішення, згідно якого рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01.07.2019 №2-а-11/12 виконано в межах покладених судом зобов`язань в повному обсязі з урахуванням мотивувальної частини рішення суду.
На виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.03.2012 №2-а-11/12 управлінням Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області ОСОБА_1 нарахована доплата пенсії з 02.06.2011, яка становить 6403,64 грн. За інформацією Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 03.02.2019 №13-08/171-1213 кошти в сумі 6403,64 грн. виплачені ОСОБА_1 в повному обсязі.
На підставі викладеного, виконавче провадження 13.01.2020 закінчено відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
05.03.2020 заступником начальника відділу примусового виконання рішень скасовано постанову виконавче провадження №60880616 від 13.01.2020 як таку, що винесена передчасно та зобов`язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Голубович Н.П. вжити всіх заходів примусового характеру до боржника з метою фактичного виконання рішення суду.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голубович Н.П. 05.03.2020 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. ВП №60880616.
ГУ ПФУ в Житомирській області, вважаючи вказану постанову протиправною, звернулося до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про накладення на позивача штрафу, державний виконавець не вчинив жодних дій для перевірки обставин справи та встановлення причин невиконання боржником рішення суду в певній частині. Штраф накладено без з"ясування причин невиконання Пенсійним фондом рішення суду.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII ).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами частини  1 статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII   підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Нормами  частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою   статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно статті 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен   встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення;  2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин,  державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків  та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.  
Зокрема, частиною 1 ст.18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 вказаної  статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого,  проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього  Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
При цьому, відповідно до п.6 ч.5 ст.19 Закону №1404-VIII  боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.03.2012 №2-а-11/12 управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області позивачем    ОСОБА_1 нарахована доплата пенсії з 02.06.2011, яка становить 6403,64 грн. За інформацією головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 03.02.2019 №13-08/171-1213 кошти в сумі 6403,64 гри. виплачені ОСОБА_1 в повному обсязі.
Встановлено, що приймаючи рішення про  накладення на позивача штрафу,  державний виконавець не вчинив жодних дій для перевірки обставини справи та встановлення  причин невиконання боржником рішення суду в певній частині. Штраф накладено без з"ясування причин невиконання Пенсійним фондом рішення суду.  Встановлення таких обставин здійснюється шляхом  виконання державним виконавцем своїх обов`язків   та реалізації прав, передбачених   ст.18 Закону №1404-VIII.  
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що постанова Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн. є протиправною і підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м.Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  22 липня 2020 року.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Матохнюк Д.Б.