УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 671/676/18
Провадження № 22-ц/4820/11/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
                секретар судового засідання Чебан О.М.,
з участю представників сторін, третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області в складі судді Бабій О.М. від 05 грудня 2018 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідача, вказував, що на ділянці автодороги М-12 на 223 км об 11.05 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Manitou MLT 731» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впевнившись в безпечності маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача, чим порушив ПДР, став винуватцем ДТП.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 136475 від 16 вересня 2017 року та постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року встановлено обставини ДТП та вину ОСОБА_2 .
Для визначення розміру завданої матеріальної шкоди ОСОБА_1 звернувся до експерта-автотоварознавця ТзОВ «Експертиза», у зв`язку з цим поніс витрати в розмірі 1500 грн.
Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 345 від 25 вересня 2017 року, складеного експертом-автотоварознавцем ТзОВ «Експертиза» ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку позивача становить 76376,84 грн. 
Водій ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «Волочиськ-Агро».
Позивач користується пошкодженим транспортним засобом на підставі довіреності №1710 від 06 жовтня 2017 року, яка дозволяє йому отримати компенсацію.
ТзОВ «Волочиськ-Агро» не відшкодувало ОСОБА_1 в добровільному порядку збитки за пошкодження автомобіля.
У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 76376,84 грн. та витрати за послуги експерта-автотоварознавця в розмірі 1500 грн. 
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та задовольнити позов. На його думку, висновок суду про недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП є необґрунтованим. Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року. В суді представником відповідача не ставилася під сумнів вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а лише заперечувалася законність керування ОСОБА_1 транспортним засобом і наявність у позивача права на отримання компенсації. Провадження у справі № 671/1548/17 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрите за збігом строків притягнення до адмінвідповідальності на підставі ст. 38 КУпАП, проте протоколом про адміністративне правопорушення встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Волочиськ-Агро» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржуване рішення суду залишити без змін. Представлені позивачем документи не підтверджують його прав на пошкоджене авто, а отже, право на відшкодування шкоди. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, судом встановлено, що постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року, провадження у справі №671/1548/17про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 
У вказаній постанові зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 136475 від 16 вересня 2017 року ОСОБА_2 16 вересня 2017 року об 11 год. 05 хв. на 223 км а/д М-12, керуючи транспортним засобом «Manitou MLT 731», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.1. ПДР України, при зміні напряму руху - повороті ліворуч не впевнився в безпечності маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, виконуючи маневр обгону, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП зазначені транспортні автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно з висновком № 345 експертного автотоварознавчого дослідження від 25.09.2017 року судовим експертом ТОВ «Експертиза» ОСОБА_4 розмір завданої матеріальної шкоди становить 76376,84 грн. (вартість експертного дослідження - 1500 грн.). 
ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах із ТОВ «Волочиськ-Агро» з 12 травня 2017 року і працює на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва у ВП «Агрофірма «Червона зірка» згідно наказу № 472 від 11 травня 2017 року.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності вини відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а отже, й у пошкодженні автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_3 .
Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.
Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:  шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;  за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;  за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно із ч.1 ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції правильно констатував, що постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року, попри закриття провадження у справі №671/1548/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_2 не визнано винним у вчиненні цього правопорушення.
Протокол  про вчинення адміністративного правопорушення БР № 136475 від 16 вересня 2017 року, складений щодо  ОСОБА_2  за ст. 124 КУпАП не створює правових наслідків і не є доказом вини  ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В свою чергу на час прийняття рішення апеляційним судом постановою Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року у справі №671/1548/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення скасовано та закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказана постанова набрала законної сили негайно і оскарженню не підлягає. 
Апеляційний суд у вказаній справі дійшов висновку, що оскільки ДТП відбулася у населеному пункті в межах перехрестя на зустрічній смузі в попутному напрямку обох транспортних засобів, між якими відбулось зіткнення, то саме порушення ОСОБА_1 п.п. 14.6а ПДР, здійснення обгону на перехресті є тим первинним грубим порушенням ПДР, яке стало причиною зіткнення автомобілів. 
Саме характер і черговість порушень, вчинених водієм ОСОБА_1 , який спочатку перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. ПДР, яка поділяє протилежні напрями руху, а в подальшому здійснив обгін і не пересвідчився у безпеці такого маневру, призвело до зіткнення автомобілів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Наведене цілком спростовує доводи апелянта про вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП та заподіянні йому збитків внаслідок пошкодження автомобіля. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 липня 2020 року.

        Судді                                         Л.М. Грох
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко