Ухвала
Іменем України 
20 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 621/2778/19
провадження № 51-3834 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року,  
встановив:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК  України, із застосуванням          ст. 70 КК України,  до остаточного  покарання у виді позбавлення волі строком на          5 років.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року вирок районного суду змінено в частині призначеного покарання.
Покарання, призначене ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України пом?якшено  до 4 років позбавлення волі. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень щодо нього.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, в обґрунтування своєї невинуватостіу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого                       ч. 4 ст. 296 КК України, окрім іншого, вказує на порушення порядку проведення досудового розслідування, однобічність, неповноту та упередженість судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, зокрема показанням потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що відповідно до вимог ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Таким чином, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений  не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанції та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ст. 436 КПК України,  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 просить виправдати його по пред?явленому йому обвинуваченню за ч. 4 ст. 296 КК України, проте не зазначає, яке саме рішення необхідно прийняти суду за наслідками касаційного розгляду його скарги згідно вимог ст. 436 КПК України.
Таким чином прохання засудженого до суду касаційної інстанції сформульоване не у відповідності до ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків – десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                           ОСОБА_3