Постанова
Іменем України
 
23 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-2461/2008
провадження № 61-5625св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                  Коротенка Є. В.,  
 
учасники справи:
позивач - Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням
 
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Сєвєрової Є. С., 
 
 ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області                     від 18 серпня 2008 року в справі №2-2461/2008, ухваленим у порядку заочного розгляду справи, позов виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради задоволено; визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . 
 
15 липня 2019 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду                    із заявою про поновлення строку на оскарження заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2008 року, його скасування та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалою                             від 16 липня 2019 року в задоволені клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2008 року відмовив. Заяву про перегляд заочного рішення залишив без розгляду.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2  звернулися до суду із заявою про перегляд заочного рішення майже через                    11 років після його ухвалення, поважних причин пропуску строку звернення до суду не навели.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
 
Одеський апеляційний суд постановою від 16 січня 2020 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2019 року скасував, справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду            з відновленням втраченого судового провадження.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, щоне встановлено виконання судом першої інстанції вимог статті 227 ЦПК України, в чинній на час ухвалення заочного рішення редакції, про направлення відповідачам рекомендованим листом із повідомленням копії заочного рішення не пізніше 5 днів з дня його проголошення та, відповідно отримання відповідачами такого повідомлення                     і копії заочного рішення.   
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги її узагальнені аргументи 
 
У касаційній скарзі, поданій 18 березня 2020 року до Верховного                                Суду, ОСОБА_6 просить  скасувати  постанову  Одеського апеляційного суду

від 16 січня 2020 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки надав неправильну оцінку доказам у справі щодо обізнаності ОСОБА_1 , ОСОБА_2    про існування  заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2008 року раніше ніж вони вказують.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
 
27 травня 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи                                у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах  касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  не  підлягає 
задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно із статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
 
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Заява про поновлення процесуального строку розглядається судом без повідомлення учасників справи (статті 126, 127 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 227 ЦПК України, в чинній на час ухвалення заочного рішення редакції, відповідачам,  які  не  з`явилися  в   судове   засідання, направляється   рекомендованим   листом   із  повідомленням  копія заочного рішення не пізніше п`яти днів з дня його проголошення.  
 
Встановивши відсутність доказів отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 копії заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2008 року раніше ніж 03 липня 2019 року, та відсутність доказів відправлення судом першої інстанції вказаного судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про порушення місцевим судом порядку вирішення питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
 
Аргументи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, зводяться до незгоди з ними. 
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційного суду - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
 
Постанову Одеського апеляційного суду від 16 січня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
 
С. Ю. Бурлаков 
                                                                                                            
                                                                                                            Є. В. Коротенко