УХВАЛА

03 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 420/1249/19
адміністративне провадження № К/9901/6909/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №420/1249/19 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Тренд» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулось до адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Тренд» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків застосованого рішенням Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 19 лютого 2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від            12 лютого 2020 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області 04 березня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 30 березня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №0102929305164.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року строк для усунення недоліків касаційної скарги продовжено на п`ять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби                 (COVID-19).

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 12 травня  2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №0102929560407.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху відповідач направив заяву про відстрочення сплати судового збору.

Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаному заяві, суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. 

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від  08 липня 2011 року №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, у заяві відповідачем не наведено доводів та не надано жодних доказів, що його майновий/фінансовий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви відповідача про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області не виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до пункту 1 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18 червня 2020 року (далі - Закон 731-IX) цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від            30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

З огляду на внесені зміни до КАС України відповідно до Закону 731-IX стосовно перебігу процесуальних строків під час карантину пов`язаного запобіганню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився 06 серпня 2020 року.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18 червня 2020 року №731-IХ, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня              2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №420/1249/19 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Тренд» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 В.В. Хохуляк  	
          	 Т.М. Шипуліна   Р.Ф. Ханова