ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2442/20 Справа № 176/274/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року                                                                         м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Комунального підприємства “Житній ринок”

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства “Житній ринок”, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення попередження і відшкодування моральної шкоди, –

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства “Житній ринок”, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення попередження і відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вона з 01.03.2011 року працює в КП “Житній ринок” на посаді бухгалтера. На початку червня 2012 року головний бухгалтер ОСОБА_3 почала вимагати від неї написання заяви про звільнення за власним бажанням, оскільки вона є людиною колишнього керівника КП “Житній ринок” ОСОБА_4 , а тому їй не можна довіряти. Згодом, почався систематичний психологічний тиск з метою примусу звільнити її з роботи, що полягав у написанні на ім`я директора доповідних записок головного бухгалтера ОСОБА_3 

25 червня 2012 року генеральним директором КП “Житній ринок” ОСОБА_2 видано наказ № 74 «Про оголошення попередження ОСОБА_1 , та 26.06.2012 року наказ № 75 «Про оголошення попередження ОСОБА_1 » про недопустимість недобросовісного виконання своїх професійних обов`язків та порушень трудової дисципліни.

Позивачка вважала дані накази незаконними та такими що підлягають скасуванню.

Ураховуючи викладене, з урахуванням відмови від частини позовних вимог, позивачка просила суд визнати незаконними та скасувати накази № 74 «Про оголошення попередження ОСОБА_1 » від 25.06.2012 року, № 75 «Про оголошення попередження ОСОБА_1 » від 26.06.2012 року, а також зобов`язати КП “Житній ринок” припинити незаконні дії, спрямовані на написання нею заяви про звільнення за власним бажанням, стягнувши із підприємства компенсацію заподіяної моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.10.2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора КП “Житній ринок” Цеханського І.Е. від 25.06.2012 року № 74 «Про оголошення попередження ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора КП “Житній ринок” Цеханського І.Е. від 26.06.2012 року № 75 «Про оголошення попередження ОСОБА_1 ».

Стягнуто з КП “Житній ринок” на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі КП “Житній ринок”, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01.03.2011 року працює на посаді бухгалтера КП “Житній ринок”.

Наказом № 74 від 25.06.2012 року ОСОБА_1 оголошено попередження про недопустимість недобросовісного виконання своїх професійних обов`язків та порушення трудової дисципліни. З зазначеним наказом позивачка ознайомлена під підпис 25.06.2012 року (т.1 а.с.8).

Даний наказ винесено на підставі доповідних записок головного бухгалтера КП “Житній ринок” Морозової В.В. від 07.06.2012 року, від 08.06.2012 року, доповідної записки заступника генерального директора з питань торгівлі Алтинцева С.К. від 07.06.2012 року.

У доповідній записці головного бухгалтера ОСОБА_3 від 07.06.2012 року зазначено, що при складанні звіту про обсяги реалізованих послуг за травень 2012 року, бухгалтером ОСОБА_1 допущена помилка, у зв`язку з чим ОСОБА_3 змушена була залучити свого заступника ОСОБА_5 для виправлення помилок. Виконавцем за складання звіту про обсяг реалізованих послуг за травень 2012 року є ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис на вказаному звіті (т.1 а.с.119,121).

11.06.2012 року позивачкою ОСОБА_1 надано письмове пояснення з приводу доповідної записки, де остання пояснила, що звіт про обсяги реалізованих послуг не складала та ким він був складений їй не відомо (т.1 а.с.120).

Також, доповідною запискою головного бухгалтера ОСОБА_3 зазначено про відсутність бухгалтера ОСОБА_1 06.08.2012 року на робочому місці протягом 25 хвилин. У зазначений час до ОСОБА_1 мав намір звернутися орендар з метою з`ясування спірних питань по виставленому бухгалтером рахунку-фактурі на оплату послуг (т.1 а.с.121).

На вказану доповідну записку бухгалтер ОСОБА_1 пояснила, що весь час знаходилась на робочому місці. Крім того зазначила, що на неї здійснюється тиск з боку головного бухгалтера ОСОБА_3 з метою написання заяви про звільнення за власним бажанням (т.1 а.с.12).

Згідно із доповідною запискою заступника генерального директора підприємства з питань торгівлі Алтинцева С.К. від 07.06.2012 року, у період з 01.02.2012 року по 01.06.2012 року при оформленні договорів із фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , бухгалтером ОСОБА_1 допущена помилка, а саме у реквізитах сторони по договору невірно вказано по батькові ОСОБА_6 . Внаслідок даного порушення у період з 01.02.2012 року по 01.06.2012 року вказаній фізичній особі підприємцю не виставлялися рахунки на оплату послуг за договором (т.1 а.с.10 зворот).

З приводу зазначеної доповідної записки позивачка письмових пояснень не надала, що підтверджується відповідним комісійним Актом про відмову надати письмові пояснення. У зазначеному акті також зазначено, що ОСОБА_1 в усній формі пояснила, що вказана помилка допущена нею в результаті недостатності часу для виконання її обов`язків. Окрім того зауважила, що на підприємстві вона виконує значний обсяг обов`язків, та нова програма, що використовує бухгалтерія у своїй роботі потребує додаткового часу для її вивчення (т.1 а.с.123).

Наказом № 75 від 26.06.2012 року оголошено попередження бухгалтеру ОСОБА_1 про недопустимість недобросовісного виконання своїх професійних обов`язків та порушення трудової дисципліни (т.1 а.с.204).

Згідно доповідної записки головного бухгалтера КП “Житній ринок” Морозової В.В. від 21.06.2012 року (вх. № 81 від 21.06.2012 року), встановлено недобросовісне виконання бухгалтером ОСОБА_1 своїх професійних обов`язків, поставлених завдань та трудової дисципліни.

Так, головним бухгалтером ОСОБА_3 у вказаній доповідній записці повідомляється, що при складанні та виставлені рахунку Приватному акціонерному товариству “МТС Україна” № 2569 від 05.06.2012 року, бухгалтер ОСОБА_1 допустила ряд грубих помилок, а саме необґрунтовано завищено загальну суму, що підлягала сплаті ПрАТ “МТС Україна” за надані послуги.

Згідно договору № 05372 від 01.04.2012 року ПрАТ “МТС Україна” зобов`язалося сплачувати на користь КП “Житній ринок” за надані послуги з утримання обладнання 15 000,00 грн., 2 000,00 грн. за експлуатаційні витрати та витрати за електроенергію. Таким чином, загальна сума, що підлягає сплаті ПрАТ “МТС Україна” становить 18 755,00 грн. Натомість, бухгалтером ОСОБА_1 у рахунку була вказана сума 20 255,00 грн. По-друге, у рахунку невірно вказане найменування наданої послуги. Виконавцем за складання вищевказаного рахунку № 2569 від 05.06.2012 року є ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис на даному рахунку (т.1 а.с.124).

Наявність виявлених помилок бухгалтер ОСОБА_1 не пояснила, натомість, просила надати в письмовій формі певну інформацію, яка не стосується суті питання (лист ОСОБА_1 вх. № 82 від 22.06.2012 року (т.1 а.с.125).

Листом (вх. № 85 від 22.06.2012 року) ОСОБА_1 додатково пояснила, що вона раніше не вносила та не виписувала рахунків по ПрАТ “МТС Україна”, їй не відомо за які саме послуги вказане товариство сплачує грошові кошти КП “Житній ринок” та невідомий розмір грошових сум, що підлягають сплаті товариством (т.1 а.с.127).

Відповідно до пояснень головного бухгалтера ОСОБА_3 від 22.06.2012 року (вх. № 86 від 22.06.2012 року), перевірка сум належних до сплати грошових коштів та виставлення рахунків-фактур входить до обов`язків бухгалтера ОСОБА_1 . Крім того, головний бухгалтер ОСОБА_3 зауважила, що бухгалтер ОСОБА_1 неодноразово допускала помилки при виконанні своїх обов`язків. В зв`язку із чим, документи, які виконуються останньою постійно перевіряються (т.1 а.с.128).

З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлена під підпис 27.06.2012 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підстав їх обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку про неправомірність винесення відносно позивачки наказів про попередження про недопустимість недобросовісного виконання своїх професійних обов`язків та порушення трудової дисципліни, оскільки за порушення трудової дисципліни до позивачки могли б бути застосовані лише заходи стягнення, передбачені ст. 147 КЗпП України, тобто догана або звільнення, винесення наказу про попередження за порушення трудової дисципліни нормами трудового законодавства не передбачено.

Крім того, суд вважав, що винесенням відповідачем оскаржуваних наказів, позивачці завдано моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно положень статті 147 КЗпП України порушення трудової дисципліни – це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

За змістом вказаної статті КЗпП України підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. При цьому, закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Доводи КП “Житній ринок” в апеляційній скарзі про те, що закон не забороняє відповідачу приймати оскаржувані накази, які носять виховний характер, тому вони не підлягають оскарженню та взагалі скасуванню, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні, оскільки суперечать нормам трудового законодавства.

Відповідно до статті 141 КзпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Колегія суддів звертає увагу, що за порушення трудової дисципліни до позивачки могли б бути застосовані лише заходи стягнення, передбачені ст. 147 КЗпП України, тобто догана або звільнення, винесення наказу про попередження за порушення трудової дисципліни законом не передбачено.

Власник або уповноважений ним орган не наділений повноваженнями тлумачити на власний розсуд норми трудового законодавства.

Застосування видів стягнень, які законодавством не передбачено, зокрема, попередження, є порушенням прав працівника.

Разом з тим, законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази щодо встановлення локальними нормативними актами відповідача для працівників, у тому числі і для позивачки інших видів дисциплінарних стягнень. І зазначене не є доводами апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів враховує, що на власний розсуд замість дисциплінарного стягнення роботодавець може передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу чи його органу (ст. 152 КЗпП). Рішенням трудового колективу чи його органу (наприклад, товариського суду) до порушників трудової дисципліни можуть застосовуватися заходи громадського стягнення або впливу. До заходів громадського стягнення належать, наприклад, товариське зауваження або громадська догана.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Житній ринок” – залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко