Ухвала
 
08 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/13839/18
 
провадження № 61-10070ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року у справі за позовом  акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2019 року у задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.
 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2019 року скасовано.
 
Позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.
 
Звернуто за укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелєвою Т. В. 09 липня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № У-268, стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 45,10 кв.м житловою площею 19,60 кв.м, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ; та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 березня 2004 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради за реєстровим номером 8-15064 згідно розпорядження органу приватизації від 16 березня 2004 року номер 183616, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки, визначеною при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 кредитним договором від 09 липня 2007 року № 014/0030/82/77872 заборгованості станом на 14 грудня 2017 року, яка складається із заборгованості за відсотками в сумі 50 329,14 доларів США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1 372 349,31 грн.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У липні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження вартості спірного майна та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2020 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У серпні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 20 липня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 755/17150/14-ц, від 15 травня 2017 року у справі № 643/4395/16-ц, у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 372/2185/17, провадження № 61?16450св18, від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц, провадження № 61-8449св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, зокрема справу розглянуто за відсутності заявника, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/13839/18 за позовом  акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 жовтня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян