Справа № 750/3936/20 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/224/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участі:
захисника-адвоката - Руденка П.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2020 року, -
                                       В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп. 
Як встановив суд, ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 08 год. 57 хв. в м. Чернігові, по вул. Г.Полуботка, 68, керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, звертає увагу на те, що судом було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, так як не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даного провадження. Крім того, зазначає що оскаржуване рішення винесене без всебічного дослідження доказів та надання їм належної оцінки, яке полягає в тому, що суд не звернув увагу на розбіжності в датах складання протоколу про адміністративне правопорушення, та датах, які вказані на відеозаписах до цього протоколу, які є розбіжними, а сам відеозапис, не є підтвердженням його вини, оскільки на ньому лише видно, як працівники поліції вмовляють особу підписати протокол.  При цьому вважає, що під час складання самого протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд вагомих порушень, а саме, йому не були роз`яснені права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268, 277 КУпАП, натомість, йому невідомою особою в поліцейській формі було вказано лише про те, що розгляд справи відбудеться у Деснянському районному суді м. Чернігова за викликом. Вважає, що в даному випадку працівниками поліції було допущено порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яке полягає в тому, що висновок медичного огляду на стан спяніння виноситься лише на підставі акта огляду, який у матеріалах справи відсутній. Крім того, у графі 11 висновку не міститься жодних даних щодо його ознайомлення з цим документом. 

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника-адвоката Руденка П.С., який підтримав вимоги викладені в поданій  апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.   

  Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вона підтверджується:
-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №248325 від 12 травня 2020 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 08 год. 57 хв. в м. Чернігові, по вул. Г.Полуботка, 68, керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №188 від 25 березня 2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 5);
- відомостями висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння виявився позитивним (а.с. 6); 
- відомостями, що містяться у рапорті поліцейського взводу №1 роти №1БУПП в Чернігівській області ДПП Соляника В.Ю., відповідно до яких під час несення служби близько 08 год. 57 хв. 25 березня 2020 року за адресою м. Чернігів, по вул. Г.Полуботка, 68, за порушення п.п. 15.9 «д» ПДР України було зупинено автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з яким було виявлено ознаки наркотичного спяніння, а саме: зіниці не реагували на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, який було підтверджено висновком лікаря № 188 від 25 березня 2020 року, на підставі чого було складено протокол про адміністративне правопорушення БР №248325 за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.7); 
-відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейського, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року серії БР №248325 (а.с.8).
Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, викладене в поданій апеляційній скарзі про те, що відеозапис, не є підтвердженням його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки він є не єдиним доказом у справі, а в сукупності з іншими дослідженими доказами по справі допомагає цілісно відтворити обстановку подій, які мали місце 25 березня 2020 року.
Так, переглянутим судом апеляційної інстанції відеозаписом спростовується твердження апелянта з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушеннями ст. 256 КУпАП, а саме, йому не були зачитані права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки з вказаного відеозапису чітко вбачається, що вони були проголошені  ОСОБА_1 , який в подальшому власноручно в протоколі написав пояснення та поставив свій підпис.    
Відповідно до «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»  (далі - Інструкція) від 01 грудня 2015 року №1496/27941, передбачений чіткий порядок з документування адміністративних правопорушень та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, порушення яких, під час перевірки матеріалів даної справи в суді порушено не було, в зв`язку з чим, у апеляційного суду на противагу доводам апеляційної скарги, не має підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення такими, що містить недостовірну інформацію, а тому, в сукупності з іншими наявними в справі доказами, його  обґрунтовано було взято до уваги при винесенні  судом першої інстанції свого рішення. 
Посилання ОСОБА_1 на розбіжності в даті складання протоколу та даті, що зазначена на відеозаписі, не є вирішальною при визначенні винності ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки хоча і має місце, оскільки днем зйомки є день вручення висновку ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує його вини, а навпаки, підтверджує те, що він був ознайомлений з висновком №188 від 25 березня 2020 року, хоча про це й не зазначено в п. 11 вказаного документу, так як він був виданий працівникам поліції, без присутності особи, яка проходила відповідний огляд.
Твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності з приводу того, що оскільки, до матеріалів справи не було долучено акту огляду, то і висновок огляду є незаконним, та таким, що не можна брати до уваги при винесенні рішення, спростовується п.п. 19, 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, відповідно до яких акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, а висновок, складається в трьох примірниках, з яких один видається поліцейському, інший оглянутій особі, а третій залишається в медичному закладі. 
Виходячи з вищенаведеного, акт медичного огляду не підлягає долученню до адміністративних матеріалів, на його підставі лише складається відповідний висновок, який в подальшому слугує підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Щодо твердження апелянта з приводу того, що працівниками поліції не було роз`яснено йому про те, в якому суді буде розглядатися відносно нього справа про притягнення його до адміністративно відповідальності, повністю спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівником поліції було повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Деснянському районному суді м. Чернігова за викликом, оскільки працівники поліції не наділені повноваженнями щодо призначення справ до розгляду у судах. 
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, та  в своїй сукупності  підтверджують вину   ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного  правопорушення. 
Посилання правопорушника в поданій апеляційній скарзі на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно  нього було здійснено без його участі, що є порушенням прав на захист,  хоча і знайшло підтвердження, але не є безумовною підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.
Права, які на думку сторони захисту були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, були повністю поновлені під час апеляційного перегляду справи.
Твердження ОСОБА_1 , викладене в апеляційній скарзі  про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом. 
Будь-яких нових даних до суду апеляційної інстанції на підтвердження невинності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а ні самим  правопорушником, а ні його захисником надано не було, в зв`язку з чим, така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

                Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  -  без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач