ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/780/20 Справа № 932/1475/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року, якою провадження щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ПП “МОРСБІ”, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
закрито, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, й провадження у справі закрито, на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно з оскаржуваною постановою, 23 січня 2020 року о 09.50 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Богдана Хмельницького, буд. 156 в м. Дніпро зі сторони проїзду Гальченка в напрямку с.Мирний, за адресою пр.Богдана Хмельницького, 156, здійснив маневр, а саме поворот ліворуч та перед початком цього маневру не переконався у його безпеці, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася в попутному напрямку. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальні збитки.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова є незаконною та необгрунтованою. Так, ОСОБА_1 зазначає, що обставини, які викладені в постанові та в протоколі не підтверджуються доказами, які додані до протоколу. Вказує, що в поясненнях свідка ОСОБА_3 містяться протиріччя, оскільки в судовому засіданні свідок зазначив, що автомобіль Мерседес з моменту початку руху з правої смуги до моменту зіткнення на невеликій швидкості подолав приблизно 70 м. за 7-10 секунд, що свідчить про те, що розворот не був різким, а мав перестроювання з однієї смуги руху в іншу, що протирічить твердженню “не перестроювався”. До того ж, звертає увагу, що пошкоджень у боковій частині його автомобіля «MERCEDES-BENZ» не має, пошкоджена лише задня ліва частина, тобто автомобілі контактували передньою правою частиною автомобіля «CITROEN BERLINGO» з задньою лівою частиною його автомобіля, що свідчить про те, що не було ніякого різкого перестроювання. Також, вважає, що посилання суду про нібито підтвердження ним наявності вантажного автомобіля в середній смузі руху, не відповідають дійсності, оскільки він цього не підтверджував. При цьому, зазначає, що судом безпідставно прийнято до уваги пояснення водія ОСОБА_2 , оскільки при здійсненні ним повороту із середньої смуги руху, неминуче відбулося б зіткнення його автомобіля із вантажним автомобілем, або у разі такого різкого перестроювання контактування його автомобіля було би боковою частиною з передньою частиною автомобіля «CITROEN BERLINGO», чого не відбулося. До того ж, посилається на те, що суд безпідставно залишив поза увагою клопотання його захисника про призначення автотехнічної та трасологічного експертизи, яке подано 18 лютого 2020 року. ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Заслухавши  ОСОБА_1  та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 , яка  заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Адміністративним порушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП, визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
При цьому Правилами дорожнього руху України, передбачено, зокрема, п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на фактичних обставинах ДТП та доказах, що містяться в матеріалах справи, зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №372935 від 23 січня 2020 року, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, схемі місця ДТП з фототаблицями.
Отже, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не убачається.
З матеріалів справи видно, що дії працівників поліції при складанні протоколу повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Що стосується доводів скарги щодо протирічь у показах свідка ОСОБА_3 , який був допитаний в суді першої інстанції, то вони не заслуговують на увагу, оскільки покази цього свідка є послідовними та не суперечать показам потерпілої - водія ОСОБА_2 щодо механізму ДТП.
Розглядаючи клопотання сторони захисту про необхідність призначення у справі судової автотехнічної та трасологічної експертизи, апеляційний суд дійшов висновку, що в цьому випадку для з`ясування обставин, які мають значення, достатньо наявних у цій справідокакзів для прийняття судового рішення, й спеціальні знання експерта не потрібні. До того ж, заявляючи клопотання про призначення експертизи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зазначив вихідні дані (загальна видимість елементів дороги, параметри та розмірні характеристики ділянки дороги, місце зіткнення, визначення небезпеки для руху водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стан дорожнього покриття, швидкість руху транспортних засобів тощо), які необхідно представити експерту для здійснення відповідного дослідження, та не вказав, з яких джерел та доказів вказані вихідні дані повинні бути взяті, тоді як, відповідно до закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення і проведення судових та експертних досліджень, експерти не мають право самостійно встановлювати та вибирати вихідні дані для проведення дорученого їм дослідження.
Разом з цим, достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, й відповідно, у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП,  апеляційна скарга не містить.
Отже, викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлених судом обставини ДТП, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Спираючись на встановлені фактичні обставини цього адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського  районного суду  м. Дніпропетровська  від 02 червня 2020 року - залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко