Справа № 161/17987/19  Провадження №33/802/27/20 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
Категорія:ст. 124 КУпАП 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю секретаря Шугалової О.М., захисника – адвоката Полячука С.І., потерпілого ОСОБА_1 та його представника – адвоката Дробчак Л.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Дробчак Л.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 , 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою провадження по справі щодо  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №365425 від 24 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 ставилось у провину те, що вона, в порушення вимог п. п. 12.3 б, 12. 3. 13. 1 Правил дорожнього руху, 02 липня 2017 року о 20 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «AudiA4» н.з. НОМЕР_1 , на паркові ТЦ «ТамТам», що по пр. Соборності у м. Луцьку, під час руху не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль марки «MersedesBenz» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований ліворуч, водій якого здійснював рух заднім ходом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисник потерпілого ОСОБА_1 – адвокат Дробчак Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій вказує на його незаконність та необґрунтованість через істотне порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Посилається на те, що суд не дав належної оцінки усім доказам у справі, а сам протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений у строки, визначені ст.254 КУпАП, на підставі заяви потерпілого від 24 жовтня 2019 року, відтак, безпідставно визнаний судом недопустимим доказом. Також зазначає, що саме з вини ОСОБА_2 сталась ДТП, оскільки скоїла наїзд на автомобіль під керуванням потерпілого. У зв`язку із цим, просить оскаржувану нею постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП. 
Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його представника, які подану апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати постанову і прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, захисника Полячука С.І., який просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін, доходжу наступного висновку.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону, при розгляді адміністративних матеріалів, місцевим судом було дотримано.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Дійшовши висновку про відсутність події і складу даного правопорушення, суд з достатньою повнотою з`ясував фактичні обставини справи та надав належну правову оцінку наявним у ній доказам.
Встановлено, що 02 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 191145, за змістом якого ОСОБА_1 ставилось у провину порушення ПДР, що спричинили дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 02 липня 2017 року о 20 год. 40 хв. на парковці ТЦ «ТамТам» по пр.Соборності у м. Луцьку, за участю автомобілів під його керуванням та ОСОБА_2 /а.с.15/.
Цього ж дня в даних учасників пригоди було відібрано письмові пояснення (а.с.13-14).
Відтак, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, уповноважені особи патрульної поліції, у разу виявлення порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, під час оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , повинні були перевірити наявність підстав для оформлення таких матеріалів і щодо іншого учасника пригоди – ОСОБА_2 , яка була на місці ДТП та в неї відбирались пояснення з приводу ДТП (а.с.13).
Тоді як адміністративний протокол відносно неї був складений лише 24 жовтня 2019 року, за наслідками розгляду поданої цього ж дня ОСОБА_1 письмової заяви. 
Таким чином, викладеними обставинами, а саме копіями пояснень ОСОБА_2 та протоколу про адміністративне правопорушення від 02.07.2017 (а.с.13,15) підтверджено той факт, що працівниками поліції були ще 02.07.2017 встановлені всі учасники ДТП, що повністю спростовує доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 , як учасник ДТП, стала відома працівникам поліції лише після подання заяви ОСОБА_1 (а.с.8-10).
З урахуванням наведеного, а також постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 , у якій теж містяться відомості про іншого учасника пригоди – ОСОБА_2 , твердження апелянта, що протокол відносно останньої складено, у відповідності із вимогами ст.254 КУпАП, тобто з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення є безпідставними (а.с.16-18).
Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня виявлення.
Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Аналіз вищенаведених норм законодавства вказує на те, що стягнення за вчинення даного правопорушення, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його вчинення, а провадження у справі не може бути розпочато, якщо закінчились строки його накладення.
Тобто, станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у працівників поліції, згідно положень п.7 ст.247 КУпАП, не було підстав розпочати провадження у даній справі, так як з часу ДТП минуло більше двох років.
Враховуючи вищевказані положення КУпАП, а також беручи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_2 , було вчинене 02 липня 2017 року, а протокол щодо неї складений лише 24 жовтня 2019 року, тобто після спливу строків, визначених ст.ст.38, 247 КУпАП, і обґрунтованих доводів апелянтом в підтвердження його складення, у відповідності із вимогами ст.254 КУпАП, наведено не було, апеляційний суд погоджується із його оцінкою судом першої інстанції, як недопустимого доказу у даній справі.
Звертає апеляційний суд увагу і на правильність висновків суду щодо відсутності у адміністративних матеріалах схеми ДТП, тобто даних про місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування, а також характер механічних пошкоджень, яких вони зазнали, внаслідок такого зіткнення, пояснень свідків – очевидців даної пригоди. Тоді як інші наявні докази, зокрема: відео із камер спостереження гіпермаркету «ТамТам», проведення слідчого експерименту та постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 , правильно оцінені судом, як такі, що не доводять подію та склад даного правопорушення, а лише підтверджують факт переміщення автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території парковки гіпермаркету.
Також місцевий суд прийшов до правильного висновку, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не є триваючим.
Що стосується посилань апелянта на постанову судді Ковельського міськрайонного суду від 10.10.2017 та на постанову Волинського апеляційного суду від 05.12.2019, то вказаними судовими рішеннями не встановлено вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а лишень встановлено, що поведінка ОСОБА_2 після ДТП за її участю, не є характерною для потерпілої особи (а.с.45).
А тому, оскаржувана постанова судді, якою провадження по справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування, відсутні. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Дробчак Л.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов