ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року                                                                            м. Херсон
Номер справи: 658/2283/19
Номер провадження: 22-ц/819/1172/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів:                                          Семиженка Г.В.,
Радченка С.В.
секретар    Давиденко І.В.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі - Державне агентство водних ресурсів України,
Каховське міжрайонне управління водного господарства 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 травня 2020 року, у складі судді Подіновської Г.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України, Каховського міжрайонного управління водного господарства про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства водних ресурсів України, Каховського міжрайонного управління водного господарства про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів України від 05 травня 2016 року №99-ос ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства з 10 травня 2016 року, на умовах укладеного 05 травня 2016 року між ним та Державним агентством водних ресурсів України контракту на термін з 10 травня 2016 року по 05 травня 2017 року включно, який у подальшому було продовжено до 05 травня 2020 року.
Відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів України від 28 травня 2019 року №134-ос позивача 28 травня 2019 року було звільнено з посади начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства за невиконання умов укладеного контракту, згідно п. 8 ч. 1 ст.36 КЗпП України, п.п. «е» п.5.3. укладеного контракту, а саме: за неналежний контроль за збереженням державного майна, та розірвано вищевказаний контракт.
Позивач вважає, що його звільнено незаконно, оскільки при виконанні трудових обов`язків ним було дотримано умови контракту в частині належного контролю за збереженням державного майна.
Крім того, вказує, що в порушення норм ст.149 КЗпП України та Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, до дисциплінарного стягнення Державне агентство водних ресурсів України (або уповноважений ним орган) не зажадав від нього письмових пояснень, що призвело до необ`єктивних та упереджених висновків.
Зазначає також, що Державним агентством водних ресурсів України порушено вимоги п.22 Постанови Кабінету Міністрів України «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» від 19 березня 1994 року №170 щодо попередження працівника за два тижні щодо дострокового розірвання трудового договору, а документи, які стали підставою для звільнення, не були надані йому під час ознайомлення з наказом Державного агентства водних ресурсів України від 28 травня 2019 року №134-ос. 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ Державного агентства водних ресурсів України від 28 травня 2019 року №134-ос; зобов`язати Державне агентство водних ресурсів України поновити його на посаді начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства на умовах контракту, укладеного між Державним агентством водних ресурсів України та ОСОБА_1 за №90 та Додаткової угоди від 02 вересня 2016 року №1 та стягнути з Каховського міжрайонного управління водного господарства середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, дійшов висновку, що комісією, створеною наказом Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра від 17.05.2019 року № 66 для перевірки фінансово-господарської діяльності Каховського МУВГ, було встановлено наявність підстави для розірвання контракту від 05.05.2016 року № 90, передбаченої п.п. «е» п.5.3. цього контракту - неналежний контроль за збереженням державного майна. 
Судом першої інстанції також зазначено, що твердження позивача щодо порушення Державним агентством водних ресурсів України норм ст.149 КЗпП України та Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення відповідач або уповноважений орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень, суд вважає помилковими, оскільки відповідно до п. 8 ч. 1 ст.36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а не дисциплінарним стягненням.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача щодо порушення відповідачем вимог п.22 Постанови Кабінету Міністрів України «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» від 19 березня 1994 року №170 щодо попередження працівника за два тижні при достроковому розірванні трудового договору, є безпідставними,  так як Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затверджене вказаною постановою, не поширюється на керівників підприємств державної форми власності.
Вимоги ж Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності,  при найманні на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» від 19 березня 1993 року №203 (зі змінами), а також Порядку укладання, переукладання та розірвання контракту з керівниками водогосподарських організацій, що належать до сфери управління Державного агентство водних ресурсів України, затвердженого наказом Держводагентства від 16.05.2011 року №53, відповідачами дотримано.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що умови визначені сторонами в Контракті для його розірвання були відсутні, а обставини для його звільнення були формальні по суті, оскільки ним було укладено договори зі субспоживачами ПП «Фея», ПП «Тріел», ФОП ОСОБА_2 про доступ до електричного трансформатора, що знаходиться на території Плодівської експлуатаційної дільниці саме з метою збереження державного майна і він не мав законного права відмовити вказаним субспоживачам в доступі до діючих електричних мереж. На час розгляду справи вказані субспоживачі так само користуються вказаним трансформатором і з ними укладено договори про використання трансформаторної підстанції. Також вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: не надано оцінку факту порушення відповідачами ст.149 КЗпП України, оскільки від нього не було отримано, як від порушника трудової дисципліни, письмових пояснень. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
       У відзиві на апеляційну скаргу Державне агентство водних ресурсів України вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що після звільнення ОСОБА_1 договори з субспоживами було переукладено на умовах відшкодування вартості витрат на утримання трансформаторної підстанції та здійснення її ремонту, тоді як ОСОБА_1 були укладені договори на безоплатній основі. Також погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ч.1 ст.147, ст.149 КЗпП України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки згідно з ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права і обов`язки, відповідальність сторін, умови розірвання договору, у тому числі достроково, можуть встановлюватися угодою сторін. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, представників відповідачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2016 року між Державним агентством водних ресурсів України в особі голови Овчаренко І.І. та ОСОБА_1 був укладений контракт №90, відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства з 10 травня 2016 року по 05 травня 2017 року включно (а.с.19). 
Додатковою угодою №1 від 05 травня 2016 року строк дії контракту №90 продовжено до 05 травня 2020 року включно (а.с.23). 
Відповідно до умов вказаного контракту на ОСОБА_1 , як на керівника Каховського міжрайонного управління водного господарства, покладався обов`язок здійснювати поточне (оперативне) керівництво організацією, організовувати її виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань організації, передбачених законодавством, положенням про організацію та контрактом, а також забезпечити виконання показників ефективності використання бюджетних коштів та державного майна. 
Пунктом 5.3 розділу V контракту встановлено, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Агентства до закінчення терміну його дії, зокрема, у разі неналежного контролю за збереженням державного майна (п.п. «е»).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Басейнового управління водних ресурсів (БУВР) нижнього Дніпра від 17.05.2019 року № 66 «Про створення комісії для перевірки фінансово-господарської діяльності Каховського МУВГ» 21 травня 2019 року була проведена перевірка, якою виявлено численні недоліки та порушення, які відображені в звіті від 22.05.2019 року. Такими порушеннями вказано: 
- списання бензину при використанні автотракторної техніки відбувається на підставі дорожніх листів, в яких виявлені численні виправлення та неточності; 
- виявлено факт використання автокрана КТА 18.2 без укладення договору на виконання підрядних робіт на замовлення сторонніх організацій;
- в січні 2019 року ОСОБА_1 було укладено договори про доступ до електричного трансформатора, що знаходиться на території Плодівської експлуатаційної дільниці, на безоплатній основі з субспоживачами: ПП «Тріел» (договір від 01.01.2019 №А-1/19), ПП «Фея» (договір від 01.01.2019 №А-6/19), ФОП ОСОБА_3 (договір від 01.01.2019 №А-7/19), Філія УМГ «Харківтрансгаз» Херсонське ЛВ УМГ (договір від 01.01.2019 № А-11/19). Даний електричний трансформатор знаходиться на балансі Каховського МУВГ і обслуговується працівниками управління. Договори укладені на безоплатній основі начальником управління ОСОБА_1 одноособово (без погодження з відповідними спеціалістами управління) та не забезпечують відповідальність субспоживачів за використання державного майна (трансформатора) у своїй господарській діяльності;
- Каховським МУВГ у березні поточного року було надано послуги, виконані екскаватором-навантажувачем CUKUROVA 880 ТОВ «Агро-Бізнес», про що складений договір № А-13/19 від 20.03.2019 року при визначенні вартості наданих послуг екскаватором-навантажувачем норми витраченого пального на 1 годину роботи становлять – 8,74 літр, що є необґрунтованими та суперечать затвердженій Каховським управлінням нормі;
- у розрахунку вартості послуг виконані екскаватором-навантажувачем управлінням також не враховані загальногосподарські витрати, що здешевило вартість виконаних робіт;
- використання власних надходжень бюджетних установ від наданих платних послуг регламентується ст.13 Бюджетного Кодексу. Відповідно до додатку до форми 4-1кд бюджетної звітності «Зведена інформація про надходження і використання спеціальних коштів, спрямованих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами» за 2018 рік касові видатки на зазначені послуги відсутні. Це призвело до викривлення звітних даних та не відповідає зазначеним у калькуляції складових витрат. (а.с.79-80). 
За наслідками проведеної перевірки БУВР нижнього Дніпра на адресу Голови Державного агентства водних ресурсів України було направлено лист щодо припинення дії контракту з ОСОБА_1 від 22.05.2019 №10-22/571 (а.с.78).
27 травня 2019 року Комісія з контролю за виконанням умов контрактів керівників водогосподарських організацій, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів вирішила рекомендувати Голові агентства розірвати строковий договір (контракт) до закінчення терміну його дії з начальником Каховського управління водного господарства ОСОБА_1 за невиконання умов укладеного контракту згідно з п.8 ст.36 КЗпП України за підпунктом «е» пункту 5.3 укладеного контракту, а саме: за неналежний контроль за збереженням державного майна. Комісія в протоколі зазначила, що начальником Каховського міжрайонного управління господарства ОСОБА_1 не забезпечено належний контроль за збереженням державного майна, а саме: надано доступ до електричного трансформатора, що знаходиться на території Плодівської експлуатаційної дільниці на безоплатній основі з наступними субспоживачами : ПП «Тріел» (договір від 01.01.2019 №А-1/19), ПП «Фея» (договір від 01.01.2019 №А-6/19), ФОП ОСОБА_3 (договір від 01.01.2019 №А-7/19). Даний трансформатор знаходиться на балансі Каховського міжрайонного управління водного господарства і обслуговується працівниками управління. Вищевказані договори на безоплатній основі укладені начальником управління одноособово (без погодження відповідних спеціалістів управління) та не забезпечують відповідальності субспоживачів за використання державного майна (трансформатора) у своїй господарській діяльності. (а.с.77).
У відповідності з п.4.4.Порядку укладання, переукладання та розірвання контракту з керівниками водогосподарських організацій, що належать до сфери управління Державного агентство водних ресурсів України, затвердженого наказом Держводагентства від 16.05.2011 року №53 та згідно ст.. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» звільнення ОСОБА_1 як керівника водогосподарської організації погоджено з головою Каховської районної державної адміністрації (а.с.81).
Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 28 травня 2019 року №134-ос ОСОБА_1 цього ж дня звільнено з посади начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства за невиконання умов укладеного контракту, згідно п. 8 ч. 1 ст.36 КЗпП України, пп. «е» п.5.3. укладеного контракту, а саме: за неналежний контроль за збереженням державного майна, та розірвано контракт від 05 травня 2016 року №90, укладений відповідно до наказу Держводагентства від 05 травня 2016 року №99-ос (а.с.24).
Підставою звільнення у вказаному наказі зазначено: п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України; підпункт «е» п.5.3. укладеного контракту від 05.05.2016 року №90; протокол засідання комісії з контролю за виконанням умов контрактів керівниками водогосподарських організацій, що належать до сфери управління Держводагентства, від 27.05.2019  №18; лист Басейнового управління  водних ресурсів нижнього Дніпра від 22.05.2019 №10-22/571; погодження Каховської районної державної адміністрації Херсонської області від 27.05.2019 №1744-01-10/0/19/612-3-2817.
Відповідно до частини 3 статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.
На контрактну форму трудового договору не поширюється положення статті 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.
Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.
Статтею 147 КЗпП України передбачено заходи стягнення, які може бути застосовано за порушення трудової дисципліни.
Частиною першою статті  147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Відповідно до частин першої - третьої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від  19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст.36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а не дисциплінарним стягненням.
Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що він прийнятий на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України тобто з підстав, передбачених контрактом.
Доводи апеляційної скарги про те, що умови, визначені сторонами в Контракті для його розірвання , були відсутні, а обставини для звільнення позивача були формальними по суті, не відповідають дослідженим судом обставинам справи, оскільки відповідачами належними та допустими доказами доведено, що у зв`язку з укладенням одноособово (без погодження відповідних спеціалістів управління) вищевказаних безоплатних договорів (а.с.142,143) про надання доступу та використання електричного трансформатора, який знаходиться на балансі Каховського міжрайонного управління водного господарства і обслуговується працівниками управління, вказаними договорами не було передбачено відповідальності субспоживачів за використання державного майна (трансформатора) у своїй господарській діяльності, ОСОБА_1 не було забезпечено належний контроль за збереженням державного майна.
Встановлені обставини позивачем не спростовано. Той факт, що субспоживачі і до тепер використовують вказаний трансформатор, не береться судом до уваги, оскільки відповідачем 15.10.2019 року укладено нові договори на умовах відшкодування вартості на утримання трансформаторної підстанції та здійснення її ремонту (а.с.183-188).
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.  
Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       
Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: Г.В. Семиженко

С.В. Радченко