Ухвала
 
03 липня 2020 року
місто Київ
 
справа № 686/21009/18
провадження № 61-3239св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 
третя особа - Спільний представницький орган профспілкових організацій Вагонної дільниці станції «Київ-пасажирський»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року у складі судді Карплюка О. І. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року у складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Ярмолюка О. І.,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 
(далі - ПАТ «УЗ»), просила визнати незаконним укладення з нею строкового трудового договору (контракту); визнати перебування її, ОСОБА_1 , із ПАТ «УЗ» у безстрокових трудових відносинах; визнати незаконним та скасувати наказ від 22 серпня 2018 року № 1653/ос про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирського вагона у ПАТ «УЗ»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позивач обґрунтовувала позов тим, що 17 грудня 2014 року між нею та відповідачем переукладений контракт з провідником № 1059 із встановленням строку до 22 серпня 2018 року у зв`язку із закінченням строку дії попереднього контракту. 13 серпня 2018 року нею адресовано відповідачу прохання продовжити дію зазначеного контракту, а 21 серпня 2018 року повідомлено про перебування на лікуванні. 
23 серпня 2018 року їй вручено наказ № 1653/ос про звільнення. Зазначає, що у Переліку категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затвердженому Кабінетом Міністрів України від 15 липня 1997 року № 764 (далі - Перелік), посада провідника не передбачена, а отже укладення з позивачем контракту на визначений строк є таким, що не відповідає вимогам закону. Крім того, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. У зв`язку з незаконним звільненням, вважає, що її необхідно поновити на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалося тим, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору. У зв`язку із закінченням строку дії контракту звільнення позивача з роботи є законним, а тому відсутні підстави для визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, керувався тим, що за умовами контракту він діяв до 22 серпня 2018 року і припинявся після закінчення визначеного строку дії. Відповідно до згаданого Переліку посада провідника пасажирського вагона входить до переліку категорії посад робітників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору. Посилання заявника на порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 40 КЗпП України є необґрунтованим, оскільки заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності не допускається лише з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, однак звільнення позивача відбулося у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору.
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у березні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтовується тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права, оскільки строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Також суди не врахували, що позивача звільнено у період її тимчасової непрацездатності, чим порушено вимоги трудового законодавства.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX 
(далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у 2019 році, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.
Установлено, що предметом спору є захист трудових прав, визнання незаконним та скасування наказу від 22 серпня 2018 року № 1653/ос про припинення трудового договору (контракту).
Суди, відмовляючи у позові, керувалися тим, що за умовами контракту він діяв до 22 серпня 2018 року і припинявся після закінчення зазначеного строку дії. Відповідно до Переліку посада провідника пасажирського вагона входить до переліку категорії посад робітників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору. Посилання заявника на порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 40 КЗпП України є необґрунтованим, оскільки заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності не допускається лише з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, проте звільнення позивача відбулося у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2019 року справу № 205/4196/18 (провадження № 61-3537св19) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із необхідності відступити від висновків щодо застосування частини третьої статті 40 КЗпП України у подібних правовідносинах при звільненні працівника з підстав, передбачених пунктами 2, 8 частини першої статті 36 КЗпП України, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року у справі 
№ 6-156цс12, від 23 січня 2013 року у справі № 6-127цс12, від 02 квітня 2014 року у справі № 6-19цс14.
За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Враховуючи, що справа № 205/4196/18 (провадження № 61-3537св19) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, поновлення на роботі передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, що переглядається, досліджуються подібні правовідносини, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду визнає за обґрунтоване зупинити касаційне провадження у цій справі до вирішення іншої судової справи у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у цивільній справі № 686/21009/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Спільний представницький орган профспілкових організацій Вагонної дільниці станції «Київ-пасажирський», про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 205/4196/18 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, поновлення на роботі.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                              С. О. Погрібний

                                                                                                                        І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник