Номер провадження: 33/813/1023/20
Номер справи місцевого суду: 522/7872/20 
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та її захисника Потопальського С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Потопальського С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2020 р. відносно:
ОСОБА_1 , яка народилась  ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, інваліда 2-ої групи, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- про закриття провадження по адміністративній справі за ст. 173 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції провадження по адміністративній справі за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито, ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним попередженням.
Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, 06.05.2020 р. приблизно об 11 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Приморському районі м. Одеси, з вікна своєї квартири висловлювалась нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 та облила його водою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник Потопальський С.М. не погодився із оскаржуваною постановою суду в частині зазначених у ній підстав для закриття провадження у справі з огляду на наступні обставини:
- суд залишив поза увагою те, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, протокол складено без участі ОСОБА_1 та без належних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, протокол їй на підпис надано не було, до матеріалів справи долучені лише сфальсифіковані пояснення невідомих свідків, а також зацікавлених та упереджених понятих, з якими у неї склались тривалі неприязні відносини, зокрема, ОСОБА_3 є обвинуваченою у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_1 є потерпілою, а ОСОБА_4 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за заявою ОСОБА_1 ;
- працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 277 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП розглядається уповноваженою посадовою особою протягом доби;
- факт протиправної поведінки співробітників поліції зафіксовано ОСОБА_1 на відеозаписі та у присутності закріпленого за нею соціального працівника – ОСОБА_5 . 
Посилаючись на наведені обставини, захисник Потопальський С.М. просить постанову суду змінити в частині визначення підстав для закриття провадження у справі, закривши провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Потопальського С.М., які доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, диспозиція постановленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника Потопальського С.М. про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки такі твердження є голослівними та, натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю підтверджується наступними дослідженими в судах 1-ої та апеляційної інстанції доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №751956 від 15.05.2020 р. (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_1 06.05.2020 р. об 11 год. за адресою: АДРЕСА_2 ображала нецензурною лайкою гр. ОСОБА_2 та облила його водою;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.05.2020 р. (а.с. 2), відповідно до якого гр. ОСОБА_2 просив зафіксувати факт того, що 06.05.2020 р. за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 , 1950 р.н., висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою та облила його водою;
- поясненнями ОСОБА_6 від 07.05.2020 р. (а.с. 3), згідно яких він став свідком того, як 06.05.2020 р. під час відвідування адреси: АДРЕСА_2 разом із дільничним офіцером поліції в якості свідка адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою та облила водою гр. ОСОБА_2 ;
- аналогічними поясненнями гр. ОСОБА_2 (а.с. 4).
Що стосується посилань захисника на те, що протокол складено без участі ОСОБА_1 та без належних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, а також протокол їй на підпис надано не було, апеляційний суд такі твердження оцінює критично та вважає їх такими, що спростовуються дослідженими судом доказами з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, пояснень понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 15.05.2020 р. (а.с. 5 та 6), гр. ОСОБА_1 в присутності вищевказаних двох свідків відмовилась від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.
Окрім того, за клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду був досліджений відеозапис, наданий стороною захисту, з якого вбачається, що він не стосується обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за фактом дрібного хуліганства, проте на ньому зафіксована процедура складення та вручення останній протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, її відмова в присутності двох свідків від підпису в складеному відносно неї протоколі та від отримання його копії.
Зазначені вище обставини свідчать про відсутність, всупереч твердженням сторони захисту, з боку співробітників поліції будь-яких порушень вимог закону, а саме ст. 256 КУпАП, при складенні та врученні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. 
Твердження захисника про те, що пояснення понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є упередженими, оскільки ОСОБА_1 перебуває із ними протягом тривалого часу в неприязнених відносинах, апеляційний суд до уваги не приймає на наголошує на тому, що викладені в їх поясненнях факти (а.с. 5 та 6), зокрема, щодо відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються також наданим нею в судовому засіданні апеляційного суду та дослідженим вище відеозаписом.
Водночас, оцінюючи доводи сторони захисту про те, що до матеріалів справи були долучені лише сфальсифіковані пояснення невідомих свідків, апеляційний суд зазначає, що такі посилання є голослівними, не обґрунтовуються належними доказами та спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами, які є пов`язаними та узгодженими між собою.
За викладених вище обставин апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, розглядаючи справу, на підставі всебічного та повного аналізу наявних в матеріалах справи доказів, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Що стосується посилань захисника на те, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 277 КУпАП щодо строків розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, ст. 173 КУпАП, підвідомчі суддям районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, тому в даному випадку працівниками поліції не могло бути допущено жодних порушень вимог закону, оскільки вони не розглядали справу про адміністративне правопорушення. 
Окрім того, апеляційний суд наголошує на тому, що порушення строків розгляду справи, які мали місце в даному випадку, не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Разом із тим, обґрунтовано встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд 1-ої інстанції допустив істотні порушення вимог закону з огляду на наступне.
Відповідно до резолютивної частини оскаржуваної постанови, суд закрив провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та звільнив її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним попередженням (а.с. 72, зворотна сторона).
При цьому, в мотивувальній частині постанови суд послався на положення ст. 22 КУпАП щодо малозначності вчиненого адміністративного правопорушення (а.с. 72).
Водночас, положення ст. 22 КУпАП передбачають, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Попередження ж, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 24 КУпАП, є видом адміністративного стягнення, тобто є мірою, яка застосовується при притягненні особи до адміністративної відповідальності.
В свою чергу, ст. 247 КУпАП передбачає вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, до яких не відноситься малозначність правопорушення.
Таким чином, із аналізу вищевказаних положень закону можна зробити висновок про те, що при малозначності правопорушення особа звільняється від адміністративної відповідальності із винесенням усного зауваження, а провадження у справі при цьому не закривається та на особу не може бути накладене жодне адміністративне стягнення.
Відтак, апеляційний суд вважає, що в даному випадку постанова суду 1-ої інстанції відносно ОСОБА_1 підлягає зміні в резолютивній частині, зокрема, останню необхідно звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Водночас, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, апеляційний суд також враховує характеристику її особи, яка є інвалідом ІІ групи довічно, жодного разу не притягувалась до будь-якого виду відповідальності, не має жодних негативних характеристик.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд 1-ої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови допустився помилки при зазначенні імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, закривши провадження відносно  ОСОБА_7 , в той час як вірне ім`я особи правопорушника, відповідно до паспортних даних (а.с. 7) –  ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника та зміни резолютивної частини постанови суду 1-ої інстанції, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст.ст. 7, 22, 245, 251, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Потопальського С.М. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2020 року про закриття провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1  за ст. 173 КУпАП – змінити.

Резолютивну частину постанови викласти в наступній редакції:
« ОСОБА_1  звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, обмежившись усним зауваженням».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.В. Копіца