Постанова                                             
Іменем України
11 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 643/13899/17
провадження № 61-48176св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
третя особа - начальник департаменту менеджменту персоналу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів: Маміної О. В., 
Кругової С. С., Пилипчук Н. П., від 09 листопада 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Позовну заяву мотивовано тим, що 19 вересня 2013 року її було прийнято на роботу на посаду касира відділення № 280 ПАТ «УкрСиббанк», а наказом 
від 22 вересня 2014 року переведено на посаду старшого касира у цьому відділенні.
Наказом від 23 жовтня 2017 року її було звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я. Зазначала, що в її функціональні обов`язки серед іншого, входить приймання та видача інкасаторам завантажених грошовими коштами касет для банкоматів. Вказані опломбовані касети з грошовими коштами приймаються та видаються у спеціально передбачених сумках, весь процес відбувається під постійним відео наглядом. 15 вересня 2017 року при перерахунку касети з грошовими коштами, яка 14 вересня 2017 року була доставлена до відділення банку № 280 інкасатором ОСОБА_2 , виявлено недостачу 614 купюр по 200 грн, що становить 122 800 грн. 
У подальшому було встановлено, що вказану касету отримав 12 вересня 
2017 року інкасатор ОСОБА_3 , а видала йому цю касету касир 
ОСОБА_4 . Співробітниками банку проводилося службове розслідування за вищезазначеним фактом, але встановити обставини, за яких виникла недостача грошових коштів, віднайти грошові кошти або винних осіб не вдалося за можливе. Вказувала, що підставою для прийняття рішення про її звільнення в зв`язку з втратою довіри став лише той факт, що 12 вересня 2017 року вона не була присутня під час видачі касиром ОСОБА_4 у складі бригади інкасаторів та охоронців касети з грошовими коштами інкасатору ОСОБА_3 . Вважає, що допущене нею незначене порушення є недостатнім для звільнення її з підстав втрати довіри, враховуючи її попередню бездоганну та сумлінну працю.
 
Посилаючись на вищевикладене, позивач просила визнати незаконним наказ про її звільнення від 23 жовтня 2017 року, поновити її на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 жовтня 2017 року по час поновлення на роботі.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Московського районного суду міста Харкова у складі судді 
Погасій О. Ф. від 18 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивача було звільнено з дотриманням норм трудового законодавства. Факт порушення 
ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків щодо безпосереднього обслуговування грошових цінностей, що призвело до втрати довір`я зі сторони банку, підтверджується належними та допустимими доказами. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Московського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Скасовано наказ № 302-ВК Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» від 23 жовтня 2017 «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». 
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанку» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2017 року по 09 листопада 2018 року у розмірі 68 401,04 грн. 
Допущено негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ОСОБА_1 
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір в розмірі 4 910,03 грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, щозвільнення позивача з роботи відбулось без законних на те підстав, за фактом нестачі грошових коштів, за яким проводилося службове розслідування, встановити обставини, при яких виникла нестача грошових коштів або винних осіб, що ними заволоділи, не виявилося можливим. За даним фактом до правоохоронних органів відповідач не звертався, відомості про відкриття кримінального провадження за фактом крадіжки в матеріалах справи також відсутні. Матеріали справи не містять доведеності причинно-наслідкового зв`язку між нестачею грошових коштів у ПАТ «УкрСиббанк» та діями 
ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.  
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що роботодавцем доведено належними та допустимими доказами неналежне виконання позивачем покладених не неї обов`язків, факти, які стали підставою для втрати довір`я, є суттєвими. Вказує, що сама позивач визнавала вчинення нею порушень правил зберігання грошових цінностей в банківській установі, проте вважала ці порушення незначними. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 02 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
19 вересня 2013 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду касира відділення № 280 ПАТ «УкрСиббанк», а 22 вересня 2014 року переведено на посаду старшого касира цього відділення (а. с. 7).
 
22 вересня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , старшим касиром відділення № 280, укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а 20 липня 2015 р. договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність (а. с. 39-42).
 
23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади старшого касира відділення № 280 ПАТ «УкрСиббанк» на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, внаслідок вчинення нею винних дій, що дають підстави для втрати довіри (а. с.8).
 
Підставою для звільнення ОСОБА_1 є службова записка начальника Центру управління готівковими засобами Департаменту забезпечення готівковими грошовими засобами ПАТ «УкрСиббанк» Михайленка О. М. щодо розслідування факту виявлення готівкової нестачі в банкоматі № 9221 на суму 122 800 грн від 11 жовтня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , як відповідальна особа за схоронність цінностей і закриття/відкриття сховища цінностей вечірньої (післяопераційної) каси, не була присутньою при відкритті сейфової кімнати (передсховища), сховища цінностей вечірньої (післяопераційної) каси зранку 12 вересня 2017 року. Крім того, в приміщенні передсховища, в якому знаходились касети банкоматів (у тому числі касети банкомату № 9221), під час відкриття передсховища був присутній інкасатор ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_5 . 
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ПАТ «УкрСиббанк» здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла 
до 08 лютого 2020 року. 
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України).
 
Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 
3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. 
 
Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і тому подібне), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).
 
Як роз`яснено в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і таке інше), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. 
 
Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт. 
 
Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. 
 
Як встановлено судами, ОСОБА_1 займала посаду старшого касира, яка безпосередньо пов`язана зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням, перерахуванням, прийманням і видачею та застосуванням у процесі роботи переданих їй цінностей (пункт 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність).
 
До посадових обов`язків старшого касира відноситься, зокрема: здійснення відкриття, закриття, опечатування і здачу під охорону сертифікованого грошового сейфа (сховища) післяопераційної каси; забезпечення збереження готівки та інших цінностей, що знаходяться в сейфах (сховищах) післяопераційного відділення (Друга/Перша матеріально відповідальна особа); здійснення отримання у завідуючої каси/контролера-касира/ касового працівника, призначеного бригадиром, готівкових грошових коштів і цінностей, сформованих сумок /касет для наступної роботи в операційній/післяопераційній касі; здійснення прийому, видачу інкасаторських сумок/касет банкоматів, посилок з валютними цінностями через установи ДФС України у інкасаторів/ уповноважена особа Банку в операційній/післяопераційній касі; здійснення контролю за прийомом, видачею інкасаторських сумок/касет банкоматів у інкасаторів в операційній/післяопераційній касі; здійснення прийому, оформлення, підписання супроводжуючим документів, журналів та інших документів по прийому /видачі інкасаторських сумок/ касет з валютними цінностями Банку в післяопераційній касі; здійснення обробки готівки; здійснення контролю за діями касових співробітників, працюючих в одній бригаді; здійснення контрольних функцій при проведенні повторного перерахунку при виявленні розходжень в інкасаторській сумці/касеті банкомату з сумою фактичного перерахунку касовими співробітниками операційної/післяопераційної каси, підписання відповідного Акту розходження (при призначення бригадиром) . За неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків несе відповідальність, визначену діючим трудовим законодавством України 
(а. с. 38).
 
Винні дії позивачки під час виконання посадових обов`язків зафіксовані у службовій записці Центру управління готівковими засобами Департаменту забезпечення готівковими грошовими засобами ПАТ «УкрСиббанк» за фактом виявлення нестачі у банкоматі № 9221 на суму 122 800 грн. Зокрема, у цьому висновку зазначено, що  ОСОБА_1 , як відповідальна особа за схоронність цінностей і закриття/відкриття сховища цінностей вечірньої (післяопераційної) каси, не була присутньою при відкритті сейфової кімнати (передсховища), сховища цінностей вечірньої (післяопераційної) каси зранку 12 вересня 2017 року. У вказаній службовій записці зазначено, що порушення трудових обов`язків ОСОБА_1 є підставою для втрати до працівника довір`я.
 
Сама позивач у судах попередніх інстанцій не заперечувала проти факту порушень нею своїх посадових обов`язків, проте вважала ці порушення незначними.
 
Установивши, що видаючи наказ про звільнення позивача з роботи у зв`язку з вчиненням нею винних дій, які дають підстави для втрати довір`я до неї, як до працівника, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, відповідач діяв відповідно до вимог чинного трудового законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання незаконним звільнення ОСОБА_1 і поновлення її на роботі.
 
Суд апеляційної інстанції, вказуючи на те, що матеріали справи не містять доведеності причинно-наслідкового зв`язку між нестачею грошових коштів у 
ПАТ «УкрСиббанк» та діями ОСОБА_1 , а тому її не може бути звільнено за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, не звернув уваги на те, що вказана норма не передбачає обов`язкового настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і тому подібне), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).
 
Отже, видаючи наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з учиненням нею винних дій, які дають підстави для втрати довір`я до неї як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності (на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України), ПАТ «УкрСиббанк» діяло відповідно до вимог чинного трудового законодавства.
 
Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції про те, що звільнення позивача з роботи відбулось без законних на те підстав є помилковим. 
 
Висновок у подібних правовідносинах щодо обґрунтованості звільнення працівника унаслідок втрати довір`я на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України викладено Верховним Судом України у постанові 
від 20 квітня 2016 року (справа № 6-100цс16), підстав для відступу від якого колегія суддів не вбачає. 
 
Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції апеляційний суд допустив помилку в застосуванні процесуального та матеріального закону.
 
Згідно зі статтею 413 ЦК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити. 
 
Постанову Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2018 року скасувати та залишити в силі рішення Московського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович