ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11888/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року (головуючий суддя Прудник С.В.)
у справі  № 160/11888/19
за позовом    ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про  визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000002/04-36-05-10/ НОМЕР_1 від 11.09.2019, винесене Головним управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактично позивач не здійснювала роздрібну торгівлю пального до моменту отримання ліцензії. Також позивач зазначає, що відносно неї посадовими особами контролюючого органу було складено протокол про адміністративне правопорушення № 20/19 від 13.08.2019, яким притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 164 ч. 1 КУпАП. Втім, постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 у справі № 183/5451 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказана постанова набрала законної сили та не оскаржувалася. Також позивач наполягає, що спірне рішення прийняте відповідно до Порядку №790, який не регулює питання застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що факт порушення ч. 20  ст. 15 Закону №  481/95-ВР  щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним за відсутності ліцензії підтверджений встановленими у справі обставинами, позивачем визнаний.  визнано. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить  скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з  висновками суду першої інстанції, скаржник зауважує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки всім доводами позивача, зокрема, що спірне рішення прийняте відповідно до Порядку №790, який не регулює питання застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін (їх представників), апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  позивач - ОСОБА_1 з 09.08.2011 по 19.11.2019 мала статус фізичної особи - підприємця, основним (зареєстрованим у встановленому законом порядку) видом діяльності позивача була роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).
Підприємницьку діяльність позивач здійснювала за адресою АДРЕСА_1 , яка фактично включала в себе реалізацію різного виду пального на стаціонарній автозаправній станції.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку на місці роздрібної торгівлі пальним, за результатами якої  складений акт перевірки про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 14.08.2019 №0362/04/36/14/РРО/ НОМЕР_1 .
Перевірка проведена відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.08.2019 №4793 на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,  та направлень на перевірку від 12.08.2019 року №5463, №5462.
До початку проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 вручено наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.08.2019 №4793 та пред`явлено направлення на перевірку ви 12.08.2019 №5463, №5462 під особистий підпис.
Порядок проведення фактичних перевірок врегульований ст.80 ПК України.
Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За правилами п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, навдених у цій нормі, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі  підпункту 20.1.10  пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п.80.4 ст.80 ПК України). 
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із  статтею 81  цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено  статтею 86  цього Кодексу (п. 80.10 ст.80 ПК України).
Виходячи з наведених правових норм та встановлених обставин у справі, дії контролюючого органу з проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 та оформлення результатів цієї перевірки актом від 14.08.2019 №0362/04/36/14/РРО/ НОМЕР_1 у повній мірі відповідають нормам чинного законодавства.
Перевіркою встановлено порушення позивачем  ст.15 Закону України від 19.12.1995  № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме:  відповідно до фіскального чеку від 13.08.2019 здійснено продаж «Бензину А-95» на суму 140 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності відповідно ліцензії.
Акт фактичної перевірки підписаний ФОП ОСОБА_1 13.08.2019 без зауважень та заперечень.  Проти виявлених фактичною перевіркою обставини позивач не заперечує. 
На підставі акту перевірки від 14.08.2019 №0362/04/36/14/РРО/ НОМЕР_1 відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 11.09.2019 №0000002/04-36-05-10/2007913445, яким до позивача застосований штраф в розмірі 250000,00 грн. відповідно до ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Закон України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (в редакції Закону    № 2628-VIII від 23.11.2018), визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Згідно з ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.
Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 5 серпня 2015 року  в редакції станом на 01.07.2019 видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним віднесено до повноважень територіальних органів ДФС.
Згідно ч.1 ст.16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього  Закону  здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Статтею 17 Закону № 481/95-ВР  встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів  у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 грн.
Системний аналіз наведених норм свідчить, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Здійснення ж таких дій без ліцензії вважається правопорушенням, за яке передбачено застосування фінансових санкцій до такого суб`єкта господарювання.
Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що відповідачем в установленому порядку зафіксовано, що  13.08.2019 позивачем здійснений продаж бензину А-95 на суму 140 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності відповідно ліцензії, і факт порушення ч. 20 ст. 15 Закону №   481/95-ВР щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним за відсутності ліцензії ОСОБА_1 визнано.
Відповідно до ч. 4  ст. 17 Закону № 481/95-ВР  рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених   ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», якою визначений механізм застосування фінансових санкцій, передбачених  статтею 17  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Пунктом 2 Порядку № 790 встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Відповідно до п. 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно п. 6 Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку № 790.
Згідно пп.  19-1.1.16  п.  19-1.1  ст.  19-1 ПК України  контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Відповідно до пп.  20.1.10  п.  20.1  ст.  20 ПК України  контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до  закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Отже, податковий орган є контролюючим органом, якому надано право застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі пальним. Межі компетенції податкового органу полягають виключно у застосуванні фінансових санкцій, а не у встановленні правопорушення, покладеного в основу цього застосування.
Дослідивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з позивачем, що у зв`язку з невнесенням відповідних змін до Порядку № 790 після набрання чинності Законом    № 2628-VIII від 23.11.2018 виникла неузгодженість між положеннями  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  та Порядку № 790, адже, першочергово вказаний  Закон і Порядок № 790 регулювали виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів. 
З внесенням відповідних змін до  Закону його положення почали регулювати й питання щодо виробництва та обігу пального. Однак до Порядку № 790 відповідні зміни, що регулюють питання накладення штрафних санкцій за недотримання приписів  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не були внесені.
Разом з тим така невідповідність є формальною, не впливає на суть спірних правовідносин та правомірність застосування штрафних санкцій на підставі ст.17 Закону № 481/95-ВР, тому наведені з цього приводу доводи позивача суд не може прийняти в якості  підстави для скасування  рішення суб`єкта владних повноважень.
Стосовно посилання позивача на постанову міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 у справі №183/5451/19 (3/183/2286/19), якою  провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 1  ст. 164 КУпАП  закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вбачається з означеної вище постанови суду від 13.11.2019 у справі №183/5451/19, підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за  ч.1ст.164 КУпАП  стало те, що в протоколі про адміністративне правопорушення нерозбірливим почерком викладені обставини, при яких вчинено адміністративне правопорушення та анкетні дані особи, а суд позбавлений можливості перевірити наявність, або відсутність в діях даної особи складу конкретного правопорушення, тому це позбавляє суддю можливості встановити особу, з`ясувати обставини скоєння адміністративного правопорушення. 
Отже, приймаючи до уваги, що у справі №183/5451/19 фактично не встановлювались обставини, що мають значення для вирішення цієї справи № 160/11888/19, апеляційний суд не приймає доводи позивача стосовно необхідності врахування  постанови міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 у справі №183/5451/19 при вирішенні спору, що виник в межах адміністративної справи № 160/11888/19.
Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні  позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 160/11888/19 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко