ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/432/20 Справа № 0417/2-1617/2011 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
                за участю секретаря – Лященко С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк»
на  ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задоволено.
Визнано виконавчий лист, виданий 11.07.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання заочного рішення від 24.06.2011 року у цивільній справі № 2-1617/2011 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, таким, що не підлягає виконанню (а.с. 150-152).

В апеляційній скарзі АК КБ “ПриватБанк” посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити (а.с. 232-234).

В свою чергу, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив залишити апеляційну скаргу АК КБ “ПриватБанк” без розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права, оскільки на його думку суд апеляційної інстанціїї безпідставно відкрив по ній провадження та призначив до розгляду, бо він вважає, що банк пропустив строк на подання апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що передбачені діючим Цивільним процесуальним кодексом України підстави для залишення апеляційної скарги без розгляду відсутні, оскільки судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження по справі апелянту було поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року (т.1 а.с. 259).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд 1 інстанції виходив з того, що стягувач звернувся до державної виконавчої служби із виконавчим листом, строк пред`явлення до виконання якого закінчився, разом з цим, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та здійснено виконавчі дії. 

Однак, колегія суддів не може погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Згідно з роз`ясненнями, наданими Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 25.09.2015 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Відповідно до положень ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 2007-164 від 14.08.2008 року у розмірі 483 570,94 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн.
Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства “Акцент - Банк”, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 200,00 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму у розмірі 1950 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права (а.с.55-56).
На виконання зазначеного рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 11.07.2012 року видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання якого було визначено до 04.07.2012 року (а.с.87-88).
Як вбачається з відміток державних виконавців, виконавчий лист неодноразово надходив на виконання до відділів державної виконавчої служби та приймався ними до виконання.
12.10.2017 року Постановою державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дерила Вадима Геннадійовича було відкрито виконавче провадження ВП № 54895369 за зазначеним виконавчим листом (а.с.89).
Зокрема, як вбачається з копії виконавчого провадження № 54895369, постановою державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дерила Вадима Геннадійовича від 12.12.2017 року було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с.123).

23 квітня 2018 року, ОСОБА_1 звернуся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування даної заяви заявник посилався на те, що виконавчий лист № 2-617/11 від 11.07.2012 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська був виданий судом та пред`явлений до виконання поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим, на підставі ст. 432 ЦПК України, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Так виконання судових рішень у цивільних справ є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Згідно ст. 1 ЗУ “Про виконавче провадження” у редакції чинній станом на час отримання банком виконавчого листа по справі, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
При цьому, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 23  ЗУ “Про виконавче провадження” строки пред`явлення  виконавчого  документа  до  виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. 
Тобто після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. 
Так ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 року у справі №3-698гс16.

З виконавчого листа № 2-617/11 від 11.07.2012 року, вбачається, що останній містить відмітки державних виконавців про те, що виконавчий лист неодноразово надходив на виконання до відділів державної виконавчої служби, приймався ними до виконання та повертався стягувачу з відміткою на підставі чого він підлягає поверненню, а саме: 25.10.2013 року, 20.10.2014 року, 03.10.2016 року та 2017 році.
Отже, 11.10.2017 року ПАТ КБ “ПриватБанк” звернувшись до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець відкривши виконавче провадження в силу ст. 23 ЗУ “Про виконавче провадження” в межах строку пред`явлення до виконання виконавчого документу.

Таким чином, встановивши вищевказані фактичні обставини справи та проаналізувавши означені вище норми закону, які регулюють виниклі правовідносини сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду 1 інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Акцент- Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» – задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню  — скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Акцент- Банк»,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: