Постанова
Іменем  України
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 725/5992/16-ц
провадження № 61-40969св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: приватне підприємство «Полекс Люкс», товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області в складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю.,                    Кулянди М. І., Одинака О. О. від 07 червня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Полекс Люкс» (далі - ПП «Полекс Люкс»), товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» (далі -                         ТОВ «Естейт Селлінг»), акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Чернівецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 вересня 2016 року на кого користь приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О. було вчинено виконавчий напис № 3682 про стягнення з                 ПП «Полекс Люкс» на користь ОСОБА_1 плати в розмірі 50 000 грн та витрат у розмірі 1 900 грн, пов`язаних з опротестуванням векселя. 22 вересня 2016 року державним виконавцем Чернівецького міського відділу                             ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 52337968. Постановою від                         03 жовтня 2016 року з метою забезпечення виконання виконавчого документа державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис №16422522 від 04 жовтня 2016 року. Також указував на те, що відповідно до інформаційної довідки № 69669627 від                    04 жовтня 2016 року за ПП «Полекс Люкс» було зареєстровано нерухоме майно, а саме об`єкт нерухомості, загальною площею 1178,10 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 . Однак, всупереч вимогам закону, 18 жовтня 2016 року право власності на вказане майно на підставі договору купівлі-продажу майна, перейшло до ТОВ «Естейт-Селлінг». Вважає, що вчинений правочин не відповідає вимогам Закону, оскільки всупереч вимогам статті 55 Закону України «Про нотаріат», майно було відчужено без згоди обтяжувача. Позивач на підставі статей 203, 215, 216 ЦК України, статті 33 Закону України «Про нотаріат» просив визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, посвідченого 18 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого а реєстрі за № 912.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 05 лютого              2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18 жовтня 2016 року, що був укладений між                      АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг» про відчуження торгівельного комплексу, що по АДРЕСА_1 , який 18 жовтня 2016 року був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. та зареєстрований в реєстрі за № 9127.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зміст правочину від                  18 жовтня 2016 року суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а тому наявні передбачені статтями 203, 215 ЦК України підстави для визнання його недійсним.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня                    2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що постановою старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від 03 жовтня 2016 року внесено зміни до постанови про арешт майна боржника та накладено арешт на все нерухоме майно боржника ПП «Полекс Люкс», крім торговельного комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 .
 
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги 
 
У червні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від                           07 червня 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про підставність позовних вимог, оскільки на момент посвідчення оспорюваного правочину на вказане майно було накладено арешт та заборону на його відчуження. Указана обставина повністю підтверджується наявними у справі доказами, зокрема наявними копіями постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його  відчуження від 03 жовтня 2016 року та інформаційної довідки № 696696 від 04 жовтня 2016 року. Так, постановою від 03 жовтня 2016 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено запис № 16422522 від               04 жовтня 2016 року.  Разом з тим у тексті постанови від 03 жовтня 2016 року, на підставі якої було накладено арешт та встановлено заборону відсутні будь-які відомості щодо непоширення арешту на вказаний вище об`єкт нерухомості. Під час укладення спірного договору купівлі-продажу від                           10 жовтня 2016 року не було дотримано положень частини другої та третьої статті 203 ЦК України.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                    09 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу 725/5992/16-ц з Першотравневого районного суду м. Чернівців.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                    17 червня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
 
Суд установив, що 13 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О. було вчинено виконавчий напис № 3682 про стягнення з ПП «Полекс Люкс» на користь ОСОБА_1 плати в розмірі 50 000 грн та витрат у розмірі 1 900 грн, пов`язаних з опротестуванням векселя.
 
22 вересня 2016 року державним виконавцем Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 52337968.
 
03 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Антишиною Г. М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №52337968 від 03 жовтня 2016 року, з примусового виконання виконавчого напису № 3682 виданого 13 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О., якою накладено арешт на все нерухоме майно боржника ПП «Полекс Люкс».
 
03 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Даниляком О. М. винесено постанову ВП № 52337968 про арешт майна боржника при примусовому виконанні виконавчого напису № 3682, виданого 13 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О., якою внесено зміни до постанови головного державного виконавця Чернівецького  міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Антишиної Г. М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 жовтня 2016 року ВП № 52337968, а саме: накладено арешт на все нерухоме майно, крім торговельного комплексу, за адресою: АДРЕСА_1.
 
18 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. було посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до якого ПП «Полекс-Люкс» продало                  ТОВ «Естейт Селлінг» за ціною 6 261 557,50 грн торгівельний центр, що розташований за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 1178,1 кв.м.
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                     2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). 
 
Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв`язку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним. 
 
При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). 
 
З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.
 
Згідно із статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
 
Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, суд першої інстанції ухвалюючи рішення з дотриманням вимог процесуального закону правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , виходячи із того, що судом встановлено, що відповідно до постанови головного державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області                Антишиною Г. М. від 03 жовтня 2016 року накладено арешт на все майно боржника та встановлено заборону на його реалізацію.
 
Крім того, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від                  23 жовтня 2018 року у справі № 824/694/18-а, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від                 03 жовтня 2016 року, якою внесено зміни до постанови про арешт майна боржника та накладено арешт на все нерухоме майно боржника ПП «Полекс Люкс», крім торговельного комплексу, розташованого по АДРЕСА_1.
Таким чином, ПП «Полекс-Люкс» укладаючи спірний договір купівлі-продажу вищевказаного приміщення, знало що є боржником у виконавчому провадженні, при відкритому виконавчому провадженні і постанові державного виконавця про арешт майна, порушило заборону державного виконавця  щодо реалізації (відчуження) арештованого майна. 
 
Ураховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, відповідно до статтей 203, 215 ЦК України, для визнання договору купівлі-продажу спірного приміщення недійсним, оскільки укладення оспорюваного договору купівлі-продажу між сторонами та перехід до іншої особи права власності на це майно унеможливлює звернення стягнення на нього при виконанні виконавчого напису, чим порушаються права стягувача.
 
Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від        01 лютого 2017 року № 6-2360цс16.
 
Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.
 
Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.
 
Щодо судових витрат
 
Оскільки касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову апеляційного суду та залишено в силі рішення суду першої інстанції про відмову в позові, тому відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України наявні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції.  
 
Керуючись статтями 400, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня                   2018 року скасувати та залишити в силі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 05 лютого  2018 року.
 
Стягнути з приватне підприємство «Полекс Люкс», товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» по 368 грн судового збору.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун