Справа № 161/21224/19 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/699/20  Категорія: 96 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
18 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Данилюк В. А.,
з участю:
секретаря судового засідання - Лимаря Р. С.,
представника заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Торчинська селищна рада Луцького району Волинської області, про встановлення факту перебування в зареєстрованому шлюбі, за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2020 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі, заінтересовані особи - Торчинська селищна рада, ОСОБА_3 .
На обґрунтовання вимог вказувала, що являється дочкою ОСОБА_3 , який у свою чергу є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дід ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - баба ОСОБА_5 . Після їхньої смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , яку їй заповів дід ОСОБА_4 .
Вказує, що у неї виникла проблема при оформленні спадкових прав, оскільки, при розгляді документів нотаріусом була встановлена відсутність свідоцтва про реєстрацію шлюбу її діда з бабою, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
З урахуванням зазначеного просила суд встановити факт перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Також покликається на необґрунтованість рішення суду, оскільки суд неповно і не всебічно з`ясував обставини справи, на які вона посилалась, обґрунтовуючи заяву.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявник використала всі можливі способи, щоб знайти документ, який би підтверджував реєстрацію шлюбу її діда та баби, однак це не дало бажаного результату, а інших способів встановити факт перебування у зареєстрованому шлюбі померлого ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_5 , окрім як у судовому порядку, немає. Суд дійшов до помилкового висновку, що заявниця не використала всі способи для отримання необхідних документів, оскільки зважаючи на наявну ситуацію, отримати будь-яких документів в інших родичів немає можливості, так як вони проживають у Російській Федерації.
Враховуючи викладене, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами та факт реєстрації шлюбу. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Батьками батька заявниці є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 .
На праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4  заповів належне йому майно, зокрема і квартиру АДРЕСА_1 ,  ОСОБА_2 , що вбачається із заповіту від 25 січня 1994 року.  ОСОБА_2  на час  смерті  ОСОБА_4  та ОСОБА_5  проживала разом з ними. Батько заявниці  ОСОБА_3   проживав окремо і не звертався  до нотконтори  у  встановлений строк за прийняттям спадщини після смерті своїх батьків. У 2009 році ОСОБА_3  подав до нотконтори заяву, в якій відмовився від спадщини після батька. Однак ОСОБА_3 у 2012 році також помер.
З метою оформлення спадкових прав на майно покійних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_2 08 жовтня 2019 року звернулась до Луцької районної державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу. Однак після розгляду поданих нею документів Луцька районна державна нотаріальна контора надала роз`яснення про необхідність встановлення факту перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому порядку.
Заявниця вказує, що нею вживалися досудові заходи щодо отримання відомостей про реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Зокрема, із інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.10.2019 року вбачається, що частина метричних книг, складених на території районів, міст Львівської області, зберігається в архівах відповідно районних та міських відділів державної реєстрації актів цивільного стану, а частина (включаючи метричні книги за період по 1942 рік) вже передана на постійне зберігання до Центрального державного історичного архіву України, місто Львів (а.с. 36).
З інформації Луцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 15.01.2020 року вбачається, що в архіві Луцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не виявлено актового запису про шлюб відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 35).
Також відповіддю Центрального державного історичного архіву України м. Львів повідомлено Луцьку районну державну нотаріальну контору, що для пошуку запису про одруження ОСОБА_4 з ОСОБА_5 у 1935-1942 роках потрібно вказати місце одруження цих осіб (а.с. 37).
Згідно з п.4.2. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 , суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, яким надано належну правову оцінку, правильно виходив із того, що вимоги про встановлення факту перебування у шлюбі покійного подружжя є недоведеними.
Доводи апеляційної скарги та зміст рішення суду першої інстанції не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права та повно і об`єктивно дослідивши зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий

Судді