ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року 
м. Київ
справа №420/1951/19
адміністративне провадження №К/9901/33757/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу 
№420/1951/19
за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальності «Тедіс Україна», за участю третьої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальності «Тедіс Україна» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, ухвалену в складі головуючого судді: Крусяна А.В., суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.          Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС у Київській області, позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (далі - ТОВ «Тедіс Україна», товариство, відповідач), за участю третьої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), у якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) адміністративних і складських приміщень ТОВ «Тедіс Україна» за адресою: АДРЕСА_1, шляхом повного зупинення експлуатації об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті №46 від 15 лютого 2019 року.
2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що під час здійснення перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки встановлено, що експлуатація зазначеного об`єкту здійснюється з порушенням правил і норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          З метою виконання річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій №692 від 30 листопада 2018 року, 15 січня 2019 року ГУ ДСНС у Київській області прийнято наказ №29 на проведення планових перевірок додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, зокрема ТОВ «Тедіс Україна». 
4.          18 січня 2019 року ГУ ДСНС у Київській області надіслано ТОВ «Тедіс Україна» повідомлення про проведення у період із 04 лютого 2019 року по 15 лютого 2019 року планової перевірки додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів і нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки товариства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Указане повідомлення отримано відповідачем 22 січня 2019 року. 
5.          30 січня 2019 року ГУ ДСНС у Київській області видано посвідчення на проведення Білоцерківським районним відділом ГУ ДСНС у Київській області заходу державного нагляду (контролю), із яким представника відповідача Вакуленко О.О. ознайомлено 06 лютого 2019 року.
6.          У період із 06 лютого 2019 року по 15 лютого 2019 року Білоцерківським районним відділом ГУ ДСНС у Київській області проведено планову перевірку              ТОВ «Тедіс Україна», за результатом якої складено акт №46 від 15 лютого 2019  року. 
7.          Перевіркою виявлено такі порушення вимог:
- пункту 22 розділу II Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30 грудня 2014 року (далі - ППБ України): не забезпечено рівня пожежної безпеки об`єкту шляхом облаштування системами зовнішнього протипожежного водопостачання для цілей пожежогасіння згідно з пунктом 6.2.1. (ДБН В.2.5-74:2013); 
- пункту 22 розділу II ППБ України: не забезпечено рівня пожежної безпеки складської будівлі об`єкту шляхом облаштування систем внутрішнього протипожежного водопостачання згідно з вимогами пункту 8.1. і таблиці 4 (ДБН В.2.5-64:2012); 
- пункту 1.4. глави 1 розділу V ППБ України: пристрої ручного спуску СПЗ утримуються неопломбованими (організацією, котра здійснює технічне обслуговування) та не захищеними від несанкціонованого приведення в дію згідно з вимогами пункт Ж.6.9, додаток Ж (обов`язковий) (ДБН В.2.5-56:2014); 
- пункту 1.4. глави 1. розділу V ППБ України: не розроблено і не вивішено біля приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації схему захищуваних приміщень установкою пожежної сигналізації, а також інструкцію про керування установкою та про дії персоналу на випадок появи сигналів про пожежу або про несправність згідно з вимогами пункту Ж.6.6, пункту Ж.6.7 додатку Ж (обов`язковий) (ДБН В.2.5-56:2014); 
- пункту 1.4. глави 1 розділу V ППБ України: не представлено проєктну документацію на обладнання системами протипожежного захисту приміщень адміністративного корпусу, яка попередньо пройшла експертну оцінку (експертизу) згідно з пунктом Ж.6.1, додатку Ж (обов`язковий) (ДБН В.2.5-56:2014); 
- пункту 1.4. глави 1 розділу V ППБ України: у будівлі складу прилад приймально-контрольної пожежної системи протипожежного захисту не розміщено в приміщенні пожежного поста (диспетчерської або іншого спеціального приміщення з цілодобовим перебуванням чергового персоналу) з забезпеченням відповідних умов згідно з пунктом 5.9 (ДБН В.2.5-56:2014); 
- пункту 1.4. глави 1 розділу V ППБ України: не забезпечено ведення відповідної документації з підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту, а саме: «Журналу обліку санкціонованих і несанкціонованих спрацювань СПЗ» (форма Ж.З); «Графіки з підтримання експлуатаційної придатності СПЗ» (форма Ж.4); «Акти технічного обстеження систем протипожежного захисту» (форма Ж.5) згідно з пунктами Ж.6.3, Ж.6.4, Ж.6.5 додатку Ж (обов`язковий) (ДБН В.2.5-56:2014); 
- пункту 1.2. глави 1 розділу V ППБ України: керівником об`єкту не розроблено комплексу заходів щодо забезпечення утримання СПЗ відповідно до вимог ТО, не розроблено та не затверджено положення, інструкції та інші документи, не забезпечено здійснення постійного контролю за їхнім дотриманням згідно з пунктом Ж.2.3, додатку Ж (обов`язковий) (ДБН В.2.5-56:2014); 
- пункту 1.2. глави 1 розділу V ППБ України: відсутній резервний запас пожежних сповіщувачів СПС у розмірі 10% від загальної кількості змонтованих (всі будівлі об`єкту) згідно з пунктом 7.2.22 ДБН В.2.5-56:2014; 
- пункту 1.6. глави 1, розділу IV ППБ України: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів у приміщенні малого складу в складській будівлі не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискання; 
- пункту 1.21. глави 1, розділу IV ППБ України: не виконано перевірку пристроїв блискавко захисту будівель відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко-захисту будівель і споруд» із складанням відповідних документів; 
- пункту 21. розділу II. ППБ України: здійснено реконструкцію без погодження проєктної документації шляхом встановлення перегородки 3 дверними отворами на другому поверсі в просторі сходової клітини адміністративної будівлі; 
- пункту 22. розділу II, пункту 2.37. розділу III ППБ України: знижено рівень пожежної безпеки об`єкту шляхом блокування другого евакуаційного виходу зі сходової клітини адміністративної будівлі; 
- пункту 2.37. розділу III ППБ України: зменшено нормативну площу фрамуг у зовнішніх стінах сходових кліток адміністративної будівлі; 
- пункту 22. розділу II, пункту 2.3 глави 2, розділу III ППБ України: не забезпечено рівня пожежної безпеки об`єкту в частині заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, які відокремлюють підсобні приміщення для відпочинку працівників і складські приміщення шляхом встановлення протипожежних дверей із відповідним класом вогнестійкості в складській будівлі; 
- пункту 22. розділу II, пункту 2.3 глави 2 розділу III ППБ України: не забезпечено рівня пожежної безпеки об`єкту в частині заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, які відокремлюють приміщення комірника та складське приміщення шляхом встановлення протипожежних дверей та вікон із відповідним класом вогнестійкості в складській будівлі; 
- пункту 22. розділу II. ППБ України: знижено рівень пожежної безпеки об`єкту в частині використання матеріалів з показником пожежної небезпеки вище ніж Г2, РП1, Д2, Т2 при улаштуванні сходової клітини, яка є шляхом для евакуації з приміщень другого поверху в адміністративному корпусі; 
- пункту 22. розділу II. ППБ України: знижено рівень пожежної безпеки об`єкту в частині оздоблення стін і стелі матеріалами з показником пожежної небезпеки вище ніж Г1, В1, Д2, Т2 в просторі сходової клітини адміністративного корпусу; 
- пункту 9.1. глави 9, розділу VI ППБ України: у приміщеннях складської будівлі при застосуванні без стелажного способу зберігання на підлогу не нанесено обмежувальні лінії, які повинні зазначати місця зберігання та проходи між штабелями; 
- пункту 1.7, глави 1, розділу IV ППБ України: допускається експлуатація побутових електронагрівальних приладів (електричних чайників) у місцях де їхнє застосування заборонено (приміщення торгового відділу в адміністративному корпусі та підсобне приміщення у складській будівлі);
- пункту 1.8 глави 1 розділу IV ППБ України: допускається експлуатація тимчасових електромереж (приміщення адміністративного корпусу);
- пункту 4 розділу II ППБ України: для кожного приміщення підприємства (об`єкту) не розроблено та не погоджено керівником інструкції про заходи пожежної безпеки; 
- пункту 2.7 глави 2 розділу III ППБ України: не призначено відповідальну особу за стан вогнезахисного покриву, яка повинна здійснювати заходи щодо підтримання його у відповідному стані; 
- пункту 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України): не забезпечено працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту; 
- пункту 11 статті 20 КЦЗ України: не проведено на об`єкті тренувань і навчань з питань цивільного захисту; 
- пункту 2 розділу III Правил техногенної безпеки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 879 від 05 листопада 2018 року (далі - ПТБ): не забезпечено техногенної безпеки на об`єкті шляхом проведення ідентифікації потенційно небезпечного об`єкту; 
- пункту 4 частини першої статті 20, частини дев`ятої статті 33 КЦЗ України: не організовано евакуаційних заходів щодо працівників і майна ТОВ «Тедіс Україна» під час виникнення надзвичайної ситуації; 
- пункту 3 статті 20 КЦЗ України: не розміщено інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії.
8.          Посилаючись на те, що об`єкт, який перевірявся, експлуатується ТОВ «Тедіс Україна» з грубим порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовано в акті перевірки, що створює реальну загрозу життю й здоров`ю людей, ГУ ДСНС у Київській області звернулось до суду із цим позовом. 
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
10.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що  ТОВ «Тедіс Україна» є орендарем, а не власником адміністративних і складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) яких подано цей позов, а тому не є суб`єктом, який повинен відповідати за виявлені порушення.
11.          Проведена відповідачем робота та вжиті заходи свідчать про добросовісність його намірів, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи указаних об`єктів.
12.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20  листопада 2019 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня            2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову: застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) адміністративних і складських приміщень ТОВ «Тедіс Україна», розташованих за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов`язання ТОВ «Тедіс Україна» повністю зупинити експлуатацію указаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті №43 від 15 лютого 2019 року. 
13.          Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції керувався тим, що ТОВ «Тедіс Україна» є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність в орендованому на підставі договору оренди нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, а тому, згідно з вимогами частини другої  статті 51, частини третьої  статті 55 КЦЗ України, саме на його керівника покладається обов`язок забезпечення техногенної і пожежної безпеки.
14.          Надані ТОВ «Тедіс Україна» докази часткового усунення порушень, зафіксованих в акті №46 від 15 лютого 2019 року, не спростовують подальшої наявності реальної загрози життю та здоров`ю людей.
15.          З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погодився з доводами        ГУ ДСНС у Київській області про наявність правових підстав для застосування до            ТОВ «Тедіс Україна» заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта до повного усунення порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, зазначених в акті перевірки №46 від 15 лютого 2019 року.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
16.          Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ «Тедіс Україна» подало касаційну скаргу.
17.          За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р., суддів              Кашпур О.В., Уханенка С.А.
18.          Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Тедіс Україна» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року.
19.          У касаційній скарзі ТОВ «Тедіс Україна», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.
20.          Касаційну скаргу скаржник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не з`ясував такі обставини: яким чином виявлені під час проведення перевірки порушення створюють загрозу для життя та здоров`я людей під час експлуатації приміщення; всі виявлені порушення стосуються товариства і можуть бути ним усунуті; усунення виявлених порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного зупинення роботи об`єкту.
21.          Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги договір оренди №3 від 01 березня 2017 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 і ТОВ «Тедіс Україна», за умовами якого товариство орендує лише частину нежитлового приміщення, яке перевірялось. 
22.          Зазначає, що відповідальність за значну частину виявлених порушень, зафіксованих у акті перевірки №46 від 15 лютого 2019 року, повинна бути покладена на ФОП ОСОБА_1 як власника приміщення. Отже, указана обставина унеможливлює усунення ним всіх виявлених порушень. Водночас товариством було усунуто лише їхню частину та вживаються заходи щодо дотримання протипожежної безпеки.
23.          Деякі із виявлених позивачем порушень існують з 2014 року, які було зафіксовано в акті перевірки №508 від 18 липня 2014 року, складеного стосовно ФОП ОСОБА_1 . Однак позивач протягом тривалого періоду не звертався до суду з позовом про вжиття відповідних заходів реагування щодо указаної особи.
24.          Суд апеляційної інстанції не обґрунтував, яким чином не усунуті товариством порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а, отже, є підставою для звернення до суду з цим позовом про вжиття заходів реагування.
25.          Застосований захід реагування не повністю відповідає критеріям пропорційності, без досягнення справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами товариства, а його наслідки можуть негативно вплинути на господарську діяльність товариства. 
26.           У відзиві на касаційну скаргу ГУ ДСНС у Київській області, посилаючись на законність рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити його без змін.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
27.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28.          Згідно з пунктами 1, 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого      Указом Президента України №20/2013 від 16 січня 2013 року, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
29.          ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення). 
30.          Частиною четвертою      статті 4 Закону України №877-V від 05 квітня 2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
31.          Згідно з частинами шостою та сьомою статті 7 Закону №877-V (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.
32.          На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
33.          За змістом статті 20 КЦЗ України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов і розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням.
34.          Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання (частина третя      статті 55 КЦЗ України ).
35.          Статтею 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до закону.
36.          У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
37.          Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
38.          Пунктами 1, 2 частини першої та частиною другою  статті 70 КЦЗ України установлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
39.          Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
VI. Позиція Верховного Суду
40.          Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що центральному органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, надано повноваження звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів у разі недотримання вимог пожежної безпеки.
41.          Згідно з частиною другою статті 51 КЦЗ України забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
42.          Відповідно до частини третьої статті 55 КЦЗ України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання.
43.          У частинах першій та другій статті 55 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
44.          Суб`єктами господарювання є: 1)господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2)громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
45.          Отже, ТОВ «Тедіс Україна» як юридична особа є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність у орендованому на підставі договору оренди №3 від 01 березня 2017 року нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, а тому саме на її керівника покладається обов`язок забезпечення техногенної та пожежної безпеки.
46.          Таким чином, спростовуються доводи ТОВ «Тедіс Україна», викладені у касаційній скарзі, про те, що відповідальність за виявлені порушення повинна бути покладена на ФОП ОСОБА_1 як власника приміщення.
47.          Щодо договору оренди №3 від 01 березня 2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 і ТОВ «Тедіс Україна», необхідно указати, що він регулює цивільні (господарські) відносини між сторонами та не звільняє від виконання обов`язків, покладених на особу законодавством.
48.          Судами попередніх інстанцій досліджено наявні в матеріалах справи докази щодо здійснення ТОВ «Тедіс Україна» заходів, спрямованих на дотримання пожежної безпеки, а саме:
- укладення договору №14/17 ТО.СП на виконання робіт по технічному обслуговуванню автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення людей про пожежу, системи внутрішнього протипожежного водогону, системи димовидалення та цілодобового пожежного спостерігання від 20 березня 2017 року;
- виконання робіт по опломбуванню пристроїв ручного спуску СПЗ;
- розробку та вивішування схеми пожежної сигналізації, схеми захищуваних приміщень, інструкції про керування установкою та дій персоналу на випадок появи сигналів про пожежу або про несправність;
- підготовку компанії до роботи в осінньо-зимовий період;
- проведення перевірки електроустаткування 0,4/0,26 кВ, заземлюючих пристроїв, перехідних контактів у мережі захисного заземлення, опір ізоляції, петлі фаза нуль;
- призначення відповідальних осіб за охорону праці, пожежну безпеку, цивільний захист, електрогосподарство, автогосподарство та проведення інструктажів. 
49.          Указані дії відповідача свідчать про добросовісність намірів щодо усунення виявлених порушень і вжиття відповідних заходів.
50.          Водночас на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій            доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, надано не було. Не усунуті порушення продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
51.          Відповідно до пункту 26 статті 2 КЦЗ України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
52.          Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
53.          Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
54.          За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для застосовування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.
55.          Щодо аргументу, викладеного в касаційній скарзі, про існування з 2014  року допущених ФОП ОСОБА_1 і зафіксованих в акті перевірки №508 від 18 липня 2014 року порушень правил техногенної та пожежної безпеки на об`єкті, який перевірявся, та не застосування позивачем до цієї особи заходів реагування, слід зазначити таке. Підставою звернення до суду із цим позовом був акт перевірки №46 від 15 лютого 2019 року, а тому указані доводи скаржника не стосуються предмету спору, а, отже, не підлягають перевірці Судом.
56.          Щодо доводу, викладеного в касаційній скарзі, про те, що за умовами договору оренди №3 від 01 березня 2017 року, укладеного між ФОП  ОСОБА_1 і ТОВ «Тедіс Україна», товариство орендує лише частину нежитлового приміщення, яке перевірялося, необхідно указати таке.
57.          Згідно із наявною в матеріалах копією указаного договору його предметом є оренда нежитлового приміщення для здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1, із яких: магазин-склад площею 1148,20 м2 та офісне приміщення площею 228,40 м2.
58.          У позовній заяві ГУ ДСНС у Київській області просило суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) саме адміністративних і складських приміщень за цією адресою.
59.          Водночас будь-яких доказів, які б спростували указані обставини, матеріали справи не містять.
60.          Доводи та аргументи відповідача зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновку суду апеляційної інстанції і свідчать про незгоду скаржника із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
61.          З урахуванням викладеного Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції і погоджується з його висновками про необґрунтованість позовних вимог.
62.          Положеннями частини першої   статті 341 КАС України   визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
63.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
64.          Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки суду апеляційної інстанції у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
VII. Судові витрати
65.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
66.          Керуючись статтями 3,      341,      343,      349,      350,      355,      356,      359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
67.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Тедіс Україна» залишити без задоволення.
68.          Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада        2019 року залишити без змін.
69.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                     С.А. Уханенко