КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 752/7329/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/10569/2020	Головуючий у суді першої інстанції - Мазур Ю.Ю. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
23 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Оніщук М.І.,
судді                                              Крижанівська Г.В., Немировська О.В.,
секретар                                        Ющенко Я.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Комліченко Ксенією Олегівною, яка діє на підставі договору, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у вихованні дитини,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, згідно з яким просив: 
-         Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім сином - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженні, та його вихованні;
-         Визначити спосіб участі батька у вихованні сина шляхом систематичних побачень, а саме: кожного понеділка та середи з 17.00 год. та 20.00 год.; кожної п`ятниці з 18.00 год. до суботи 18.00 год.; спільний відпочинок улітку протягом 21 дня з можливістю виїзду за кордон; спільний відпочинок узимку протягом 7 днів з можливістю виїзду за кордон;
-         Дозволити йому необмежене спілкування з  сином - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьками та сином, окрім нічних годин з 21.00 год. до 07.00 год.
Одночасно позивачем було подано до суду заяву про забезпечення вищенаведеного позову шляхом встановлення позивачу до набрання законної сили наступного графіку побачень з неповнолітнім сином - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : щосуботи з 12:00 год. до 15:00 год., за місцем проживання батька: АДРЕСА_1 , у тому числі з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я дитини, погодні умови чи інші обставини, що можуть завадити побаченню.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилалася на те, що вжиття вищенаведених заходів забезпечення позову необхідно для відновлення його відносин та емоційного контакту з власною дитиною, яка наразі проживає з матір`ю. 
Натомість, невжиття вищенаведених заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відсторонення дитини від свого батька, що, у випадку задоволення його позовних вимог, може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2020 року узадоволенні заяви відмовлено (а.с. 52-54).
В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.
Так, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що обраний ним спосіб забезпечення позову є намаганням вирішити спір по суті, адже невжиття заходів забезпечення позову та тривалий розгляд справи може призвести до того, що дитина, яка наразі не має з ним жодних контактів, ще більш буде віддалятися від власного батька та, як наслідок, сама не виявлить бажання з ним спілкуватися (а.с. 89-93).
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. 
Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України закріплюють, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.
Також, слід зазначити, що у відповідності до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дотримався указаних вище умов та, з огляду на предмет позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, є фактичним вирішенням справи по суті, що є недопустимим.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Більш того, наявні у справі матеріали не дають підстав для висновку про недотримання якнайкращих інтересів дитини і неможливості виконання майбутнього судового рішення.
Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений нею спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги, що визначений вид заходу забезпечення позову в певній мірі кореспондується з позовними вимогами, в той час як забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не може замінювати безпосередньо рішення суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Комліченко Ксенією Олегівною, - залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 23 вересня 2020 року.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 Г.В. Крижанівська 
 
                                                                                            О.В. Немировська