ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/550/20 Головуючий в 1-й інстанції – Кіяшко В.О.
Єдиний унікальний № 314/1409/20 Доповідач в 2-й інстанції – Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 серпня 2020 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року стосовно нього та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення,
в с т а н о в и в:

постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого трактористом ФГ «Сєнєв», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 01.04.2020 року о 05 годині 20 хвилин ОСОБА_1 в місті Вільнянськ по вулиці Соборній керував транспортним засобом ВАЗ 21074 державний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не вибрав безпечної швидкості, не впевнився в безпеці, у зв`язку з чим не впорався з керуванням та скоїв з`їзд в узбіччя. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постраждалих не має.
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що жодними належними та допустимими доказами не доведено факту порушення ним Правил дорожнього руху України, внаслідок ДТП завдана шкода тільки його автомобілю, жодних наслідків не настало. Разом з цим, зазначена ділянка дороги знаходиться у незадовільному стані.
Також зазначає, що не був присутнім в судовому засіданні, копію постанови отримав 08.07.2020 року, апеляційна скарга була подана 14.07.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження постанови пропущеним з поважних причин.
Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без участі ОСОБА_1 по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді справи, не зміг реалізувати своє право на захист, надати суду пояснення, копію постанови отримав 08.07.2020 року, апеляційна скарга була подана 14.07.2020 року, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права, доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_1 скористатись своїми правами, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №063605 від 01 квітня 2020 року (а.с.3); схемою місця ДТП, в якій відображені всі необхідні дані щодо руху транспортного засобу та його розташування після ДТП, а також зафіксовані пошкодження автомобіля унаслідок ДТП, та фото таблиці до неї (а.с.7, 9); письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відібрані на місці ДТП (а.с.4-5).

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 01.04.2020 року керував автомобілем ВАЗ 21074 державний номер НОМЕР_1 по вулиці Соборній у м. Вільнянську, почав здійснювати поворот та автомобіль потягло вліво, в результаті чого він з`їхав у кювет. 

Обставини зазначені водієм ОСОБА_1 , в тому числі розташування транспортного засобу, об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фото таблицею до неї. 

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Тобто, перед початком повороту ОСОБА_1 повинен був переконатися, що це буде безпечним та повинен був ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №063605 від 01 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 , містить необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що засвідчив особистим підписом.

На думку апеляційного суду, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання апелянта на незадовільний стан дороги та відсутність завданої шкоди іншим учасникам дорожнього руху не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував. 

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду В.А. Фомін
Дата документу  Справа № 314/1409/20