ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 694/648/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Сакун Д.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 липня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Звенигородського районного суду Черкаській області  від 02 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1         до Департаменту патрульної поліції, інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Савчука Віталія Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАМ №2547960 від 18.05.2020 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постанова про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та незаконною.
Рішенням Звенигородського районного суду Черкаській області        від 02 червня 2020 року позов задоволено.  Скасовано постанову інспектора Вишгородського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Савчука Віталія Вікторовича, серії ЕАМ №2547960 від 18.05.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрито.
В апеляційній скарзі Головного управління Національної поліції в Київській області посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Перевіривши повноту встановлення судом попередньої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, інспектором Вишгородського ВП ГУНП в Київські області лейтенантом поліції Савчуком Віталієм Вікторовичем 18.05.2020 р. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2547960, якою до ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
За змістом постанови ОСОБА_1 18.05.2020 р. о 09 годині 23 хвилин в м. Вишгород по вул. Парусна, керуючи транспортним засобом «HUMMER H3», номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до  статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з  статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП  встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП  закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті   245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 статті 286 КУпАП визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Проте, будь-які докази на підтвердження здійснення позивачем адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.
Слід зазначити, що лише наявність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може розцінюватися як беззаперечний доказ вчинення водієм правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.
За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відтак, оскільки відповідачем під час розгляду справи не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, як і не зазначено про існування певних доказів, колегія суддів вважає обґрунтованими висновок суду попередньої інстанції про недоведеність ним наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної у цій справі постанови. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Звенигородського районного суду Черкаській області від 02 червня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        О.М.Оксененко

                                    суддя                                        В.П.Мельничук