Головуючий суду 1 інстанції - Архипенко А.В.
Доповідач -Карташов О.Ю.

Справа № 423/1420/19
Провадження № 22-ц/810/473/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання 

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
представник позивача -  ОСОБА_2 
відповідач - Державне підприємство «Перврмайськвугілля» в особі ВП шахта «Тошківська»
представник відповідача-  Руда Олена Олексіївна 
третя особа - первинна профспілкова організація «шахти «Тошківська» працівників вугільної промисловості України
представник третьої особи -  Омельчук Микола Андрійович 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного судув м. Сєвєродонецьку 
апеляційну скаргу
ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 
на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 29 травня 2020 року,ухваленого у складі суддіАрхипенко А.В., в залі судових засідань Попаснянського районного суду Луганської області у м. Попасна
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Перврмайськвугілля» в особі ВП шахта «Тошківська», третя особа первинна профспілкова організація шахти «Тошківська» працівників вугільної промисловості України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася суду з позовом до Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі ВП шахта «Тошківська» (ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»), третя особа первинна профспілкова організація шахти «Тошківська» працівників вугільної промисловості України про визнання незаконним та скасування наказу.
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася суду з позовом до Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі ВП шахта «Тошківська», третя особа первинна профспілкова організація шахти «Тошківська» працівників вугільної промисловості України про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.
Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 22.10.2019 року цивільні справи за вищевказаними позовами об`єднанні в одне провадження.
Позовні заяви мотивовані тим, що позивачка працювала у ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» на посаді «ведучий юрисконсульт» з 10.11.2010 року (наказ № 338.К від 10.11,2010р.).
04 лютого 2019 року директором ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» винесено Наказ № 55 «Про зміни в організації виробництва праці та скорочення штатних одиниць».
Відповідно до п.1 наказу №55, на підприємстві була скорочена тільки 1 штатна одиниця - «провідний юрисконсульт».
У наказі зазначено, що скорочення відбулося для «підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством» і відбулося на основі проведення аналізу економічних та виробничих можливостей підприємства. Необхідність скорочення штатної одиниці «провідний юрисконсульт» назріла тому, що видатки заробітної плати не забезпечуються очікуваними доходами без здійснення скорочення штату апарату управління, враховуючи зниження обсягів виробництва по ДП «Первомайськвугілля».
Пунктом 4 наказу № 55 від 04.02.2019р. зобов`язано начальника відділу кадрів повідомити позивачку про наступне звільнення в зв`язку зі скороченням штату у разі відсутності вакантних посад для працевлаштування або її відмови у переведенні на запропоновані посади.
Копію наказу № 55 від 04.02.2019 року позивачка отримала 05.02.2019 року разом з повідомленням про відсутність на підприємстві вакантних посад за її спеціальністю та відповідного рівнозначного професійного рівня та запропоновані посади : «прибиральник виробничих приміщень» та «підсобний робітник».
Одночасно позивачці були запропоновані посади в ДП «Первомайськвугілля» у м.Гірське: «професіонал з антикорупційної діяльності» та «провідний юрисконсульт», і попереджена, що в разі незгоди на переведення її буде звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України з 08.05.2019р.
Наказом від 08 травня 2019 року № 200-П позивачка була звільнена з 08.05.2019 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП України - в зв`язку зі скороченням штату.
Вважала звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було дотримано усіх вимог, що передбачені законом при звільненні особи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема наказ № 55 від 04.02.2019 рокута наказ від 08.05.2019 року № 200-П не були погоджені з первинною профспілковою організацією працівників вугільної промисловості України ш.«Тошківська».
Мотивація наказу про скорочення її посади не має підґрунтя і єдиною метою цього скорочення є бажання керівництва позбутися неугодних їм працівників, а натомість працевлаштувати необхідних їм осіб.
15.01.2019 року на підприємстві була введена посада «помічник директора з правових питань», на яку була прийнята інша особа, з тим же обсягом повноважень та обов`язків що і позивачка, виконує ту ж роботу, але за більшу заробітну плату.
Крім того, у наказі жодним чином не обумовлено в чому полягає необхідність підвищення ефективності і оптимізації управління - відсутні будь-які показники, стратегії, плани, рейтинги, які б указували на неефективність управління і необхідність його підвищення.
Ураховуючи наведене, позивачка просила суд позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 29 травня 2020 року у задоволенні позовів у цивільній справі, об`єднаної за двома позовами № 423/1420/19 та № 423/1972/19 ОСОБА_1 до Державного підприємства ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля», третя особа первинна профспілкова організація шахти «Тошківська» працівників вугільної промисловості України - про визнання незаконним та скасування наказу та про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовлено.
Суд першої інстанції враховуючи вимоги положень ст.40, 49-2 КЗпП України , положення Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вважав, що на підприємстві, де працювала позивачка дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме: скорочення чисельності або штату працівників, і уповноваженим органом ДП «Первомайсьвугілля» - його структурним підрозділом ВП шахта «Тошківська» - в межах даного судового розгляду надано належні докази того, відповідач виконав вимоги КЗпП України при прийняті рішення про звільнення позивачки в зв`язку із скороченням штату, та про те, що працівник - позивачка - відмовилась від переведення на іншу роботу, ВП шахта «Тошківська» не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, підстав для реалізації переважного права на залишення на роботі позивачки при обставинах даного спору - судом не встановлено, позивачка попереджалась про наступне вивільнення за 2 місяці, профспілковий орган, не дотримавшись порядку повідомлення роботодавця про прийняте рішення щодо звільнення позивачки вважається таким, що надав згоду на звільнення позивачки і тому у задоволенні позовних вимог позивачки необхідно відмовити.

Не погодившись з вказаним рішенням  ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Попаснянського районного суду Луганської області № 423/1420/19 від 29 травня 2020 року повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати Наказ № 55 «Про зміни в організації виробництва праці та скорочення штатних одиниць» виданий 04 лютого 2019 року директором ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».
Визнати незаконним повідомлення ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» № 108 від 05 лютого 2019 року.
Визнати незаконним та скасувати наказ директора Відокремленого підрозділу шахти «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» № 200-П від 08 травня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.
Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного юрисконсульта Відокремленого підрозділу шахти «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля».
Стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 травня 2019 року до дня поновлення на роботі.
Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з відповідач на користь позивачки всі понесені нею судові витрати (відповідно до ст. 133 ЦПК України).
Апеляційна скарга обґрунтована тим, щосуд не взяв до уваги те, що на час видання наказу № 55 на підприємстві не було проведено фінансово-економічного аналізу доцільності скорочення штатної одиниці провідного юриста,документ під назвою «фінансово - економічний аналіз доцільності скорочення штатної одиниці апарату управління ВП «ш. «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» був виготовлений вже під час судового розгляду,суд не з`ясував, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, і які саме; які є докази щодо змін.
Суд не взяв до уваги доводи, що відповідачем була задіяна схема, при детальному вивченні якої стає зрозумілим, що ніякого скорочення на шахті «Тошківська» не відбулося, а просто замінили назву посади ОСОБА_1 та влаштували на неї іншу особу.
Суд безпідставно відкинув твердження сторони позивача про те, що звільнення відбулося в порушення ч. 1 ст. 43 КЗпП України - без обов`язкової попередньої згоди з профспілковою організацією.
Скаржник стверджує, що директор ВП ш. «Тошківська» не мав право самостійного визначення чисельності працівників, штатного розпису апарату управління , як і не мав повноважень пропонувати ОСОБА_1 посади в ДП «Первомайськвугілля», доказів того, що ОСОБА_1 відмовилась від запропонованих директором шахти посад сторона відповідача не надала, у ВП ш. «Тошківська» ніяких посад взагалі ОСОБА_1 не пропонували, при цьому, були вакантні посади, які ОСОБА_1 могла б зайняти і виконувати роботу з урахуванням її освіти, кваліфікації та досвіду роботи - наприклад, економіст.
Крім того, в апеляційній скарзі викладені заперечення щодо незгоди з ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 13.03.2020 року, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ДП «Первомайськвугілля» в особі ВП шахта «Тошківська» просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка працювала на посаді «ведучий юрисконсульт» на шахті «Тошківська», яка є Відокремленим підрозділом ДП «Первомайськвугілля» з 10.11.2010р. та була звільнена 08 травня 2019 року внаслідок скорочення штату на підставі ст.40 ч.1 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці позивачки.
Згідно наказу директора шахти Авдієнко О.Г. від 04 лютого 2019р. № 55 «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штатних одиниць»,рішення керівника шахти «Тошківська» про скорочення штатної одиниці провідного юрисконсульта ( на якій працювала позивачка) було прийнято для підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством на основі проведеного аналізу економічних та виробничих можливостей підприємства, у зв`язку з тим, що видатки з заробітної плати не забезпечені очікуваними доходами без здійснення скорочення штату апарату управління, враховуючи зниження обсягів виробництва по ДП «Первомайськвугілля».
Перед виданням зазначеного Наказу, за поданням заступника директора шахти «Тошківська» з економічних та фінансових питань Нечай Н.В. 30.01.2019р. була скликана нарада, на якій був проведений аналіз оцінки господарської діяльності підприємства, економічних та виробничих можливостей підприємства і вирішено, що для підвищення ефективності управління підприємством, з метою зменшення фінансових витрат шляхом оптимізації чисельності працюючих на підприємстві було б доцільно скоротити штатну одиницю провідного юрисконсульта, а економічний ефект від провадження заходів від скорочення штатної одиниці «провідний юрисконсульт» дозволить перенаправити вивільнені кошти на удосконалення виробництва.
Повідомленням від 05.02.2019р. позивачку булопопереджено про наступне скорочення штатної одиниці провідного юрисконсульта - тобто її посади та повідомлено, що на підприємстві відсутні вакантні посади за її спеціальністю і запропоновано переведення або на посади, які не відповідають її кваліфікації - прибиральник виробничих приміщень та підсобний робітник або перевестись на посади «професіонал з антикорупційної діяльності» або провідний юрисконсульт» в ДП «Первомайськвугілля».
Позивачка не погодилась з повідомленням, зазначивши, що воно суперечить чинному законодавству.
На підставі наказу від 08 травня 2019 р № 200-П «Про звільнення» позивачка була звільнена згідно п.1 ст.40 КЗпП України, в зв`язку зі скороченням штату.
З зазначеного наказу вбачається, що перед виданням даного наказу про майбутнє скорочення штату та майбутнє звільнення позивачки було повідомлено первинну профспілкову організацію шахти «Тошківська», а саме 05.02.2019р голові профспілкового комітету ПРУП Омельчуку М.А. було направлено лист «про скорочення чисельності та штату працівників», в якому повідомлено про виданий директором шахти «Тошківська» наказ № 55 від 04.02.2019р «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штатних одиниць» та рішення керівника шахти «Тошківська» про скорочення штатної одиниці провідного юрисконсульта і голові профспілкової організації запропоновано провести необхідні консультації, протягом десяти днів, стосовно заходів щодо запобігання звільненню - даний лист отримав Голова профспілкового комітету (ПРУП) шахти «Тошківська» Омельчук М.А. особисто.
16.04.2019р. голові профспілкового комітету ПРУП Омельчуку М.А. було направлено Подання про надання згоди на звільнення позивачки ОСОБА_1 в зв`язку із скорочення штату, оскільки від ОСОБА_1 не надходило згоди на переведення ні на одну із запропонованих їй посад - дане подання також отримав Голова профспілкового комітету (ПРУП) шахти «Тошківська» Омельчук М.А. особисто.
Після отримання Головою профспілкового комітету вищевказаних листа та подання - профспілковий комітет ніяким чином не повідомив підприємство ДП «Первомайськвугілля» в особі шахти «Тошківська» про прийняте рішення у спосіб та строки, передбачені законодавством, в розумінні положень ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що вбачається з копії Книги вхідної кореспонденції шахти «Тошківська», наданої представником відповідача.

Відповідно до Положення про ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» - шахта «Тошківська» є відокремленим підрозділом Державного підприємства «Первомайськвугілля».
Згідно п.2.3 Положення - основними завданнями підрозділу є, зокрема: перспективний розвиток та підтримання діючих потужностей виробництва, підвищення ефективності та збільшення прибутку.
Згідно п.5.1, 5.2, 5.3 Положення - управління Підрозділом здійснює його керівник, який входить до складу директорів Підприємства. Керівник Підрозділу самостійно вирішує питання діяльності Підрозділу, що віднесені цим Положенням до компетенції Підрозділу. 
Згідно п. п.5.5.Положення керівник:
- здійснює керівництво діяльністю Підрозділу;
-надає вказівки, обов`язкові для усіх працівників Підрозділу;
-видає в межах своєї компетенції накази, розпорядження, організовує та здійснює контроль за їх виконанням;
-розробляє та подає на затвердження Підприємству організаційну структуру управління, штатний розпис та кошторис на утримання апарату управління Підрозділу;
-призначає, приймає та звільняє працівників Підрозділу в порядку, встановленому законодавством України.
При тім, відповідно до положень Розділу 3 Положення :
-Підрозділ є цілісним майновим комплексом, здійснює Господарську діяльність, яка не суперечить чинному законодавству, Статуту Підприємства, меті та предмету діяльності, які встановлюються цим Положенням.
-Підрозділ не є юридичною особою, представляє інтереси і реалізує свої цілі і завдання в межах цього Положення і Статуту Підприємства.
-Підрозділ керується в своїх діяльності чинними законодавчими актами України, цим Положенням, Статутом Підприємства, внутрішніми нормативними актами.

Оцінюючи письмові аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне. 

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини 1статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Положеннями частини 2статті 40 КЗпП Українивизначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті40, частини 3 статті 49-2 КЗпП Українищодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Частинами другою, третьоюстатті 64 ГК Українипередбачено, що функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, тобто, таке право належить виключно роботодавцю, у зв`язку з чим обговорення питання про доцільність проведення скорочення чисельності або штату працівників на підприємствах, в установах, організаціях не входить до компетенції суду.

Ураховуючи викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про дотримання вимогпункту 1 частини першої статті40 та статті 49-2 КЗпП Українипри звільненні позивачки та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що керівник шахти «Тошківська», яка є структурним підрозділом ДП «Первомайськвугілля» наділений повноваженням щодо здійснення господарської діяльності ДП «Первомайсьвугілля» відповідно до Положення про ВП «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» і тому мав право на прийняття рішення про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штатних одиниць з метою підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством, що відповідає п.2.3 Положення про ВП шахти «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля та направлено на виконання завдання підрозділу щодо перспективного розвитку та підтримання діючих потужностей виробництва, підвищення ефективності та збільшення прибутку і в даному випадку, що власник ДП «Первомаськвугілля» здійснює свої права щодо управління підприємством через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства, тобто через структурний підрозділ ВП шахта «Тошківська», відповідно до свого Статуту, де, з метою виконання завдань підприємства, згідно розділу 2, 6, п.6.1 - підприємство має право, зокрема, утворювати відокремлені підрозділи та затверджувати положення про них. 

Рішення наради від 30.01.2019р., на якій був проведений аналіз оцінки господарської діяльності підприємства, економічних та виробничих можливостей підприємства практично реалізовано в подальшому прийняттям наказу директором шахти Авдієнко О.Г. від 04 лютого 2019р. № 55 «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штатних одиниць»,прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою.

Доводи позивача щодо фальсифікації рішення нарадивідносно фінансово - економічного аналізу доцільності скорочення штатної одиниці апарату управління ВП ш. «Тошківська» ДП «Первомайськвугілляіз доказів у справі суд не встановив.

Відповідно до положень статті 43 КЗпП Українирозірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41цьогоКодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
Частиною п`ятоюстатті 43 КЗпП Українипередбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.
Судом першої інстанції встановлено, що у передбачений законодавством термін профспілковий комітет первинної профспілкової організації шахтине повідомив роботодавця про прийняте рішення у письмові формі,а тому згідно вимог частини п`ятоїстатті 43 КЗпП Українивважається, що профспілковий комітет надав згоду на розірвання трудового договору з позивачем.

Решта доводів апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення та спростовуються доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.
Представник відповідача Руда О.О. не надавала згоду на її допит в якості свідка, тому, заперечення скаржника на ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 13.03.2020 року на увагу не заслуговують.

За таких обставин, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375,381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 29 травня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.09.2020 року.

Головуючий                                                         О.Ю. Карташов 

Судді:                                                                 І.О. Дронська 

В.А. Коновалова