ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Вовк П.В.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року                                                                                       Справа № 640/20446/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Губської Л.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
представника позивача          Гордійчук О.А.,
представника відповідача          Богодисти Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ БІ ГРУП»

до                     Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про                     визнання протиправними та скасування 
рішень і податкової вимоги, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМ БІ ГРУП» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач) про:
- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №  0454731213 від 03.06.2019, №№ 0689821213, 0689831213 від 19.08.2019, № 011338411 від 09.10.2019, які складені ГУ ДФС у м. Києві;
- визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 10601-10 від 13.09.2019, що складено ГУ ДПС у м. Києві;
- визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 10601-10 від 13.09.2019, що складена ГУ ДПС у м. Києві.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення рішення від 09.10.2019 № 011338411 та 19.08.2019 №0689821213;
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.06.2019 № 0454731213 у частині застосування до ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» штрафу у розмірі 94 169, 64 грн.;
- визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення від 03.06.2019 № 0454731213 в частині застосування до ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» штрафу в розмірі 104  201,45 грн. 
- визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу № 10601-10 від 13.09.2019;
- визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № 10601-10 від 13.09.2019.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що під час винесення спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не було враховано, що в ІКП відображено нарахування сум по податковим повідомленням-рішенням №№ 00001671402, 00001691402, 00001661402 від 14.02.2019, щодо яких розпочато процедуру судового оскарження, у результаті чого до внесення інформації про відкриття провадження у справі № 640/3478/19 такому платнику податків збільшено суму недоїмки, що спричинило подальше погашення грошових зобов`язань згідно з черговістю їх виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного товариством.
При цьому, судом установлено, що позивачем сплачено самостійно визначені у податкових деклараціях від 18.04.2019, від 17.05.2019, від 19.06.2019 грошові зобов`язання з ПДВ, а також, що на момент прийняття спірної податкової вимоги, , відповідно до п. 56.18 статті 56 ПК України, сума грошового зобов`язання, визначеного контролюючим не була узгодженою і у відповідача були відсутні праві підстави для направлення такої вимоги позивачу.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, стверджуючи, що станом на 12.09.2019 в ІКП позивача обліковувався податковий борг з ПДВ та наводячи викопіювання з акта камеральної перевірки позивача.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права при ухваленні цього рішення.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів податкового органу та наголошуючи на тому, що податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019 були своєчасно оскаржені ним до суду, про що повідомлено контролюючий податковий орган.
          Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМ БІ ГРУП» (далі - ТОВ «ЕМ БІ ГРУП») (ЄДРПОУ 37634806) є юридичною особою, зареєстровано як платник ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві, яке є правонаступником ГУ ДФС у м. Києві.
ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» з питань податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2013 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт від 21.01.2019 № 27/26-15-14-02-05/37634806.
На підставі висновків зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019:
- № 00001671402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на суму 1 246 497, 00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 1 016 477, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 230  020, 00 грн.;
- № 00001691402, яким встановлено завищення позивачем суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 26  479  753,00  грн.;
- № 00001661402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 475 288, 00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 380  230,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 95  058,00  грн.
28.02.2019, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києві із позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання їх протиправними та скасування.
Листом від 21.05.2019 № 188 позивач повідомив ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, зокрема, про те, що податкові повідомлення-рішення №№00001671402, 00001691402, 00001661402 від 14.02.2019 оскаржені ним у судовому порядку.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 19 червня 2019 року у справі № 640/3478/19 відкрито провадження за вказаною вище позовною заявою.
Водночас, відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати ПДВ до бюджету ТОВ «ЕМ БІ ГРУП», за результатами якої складено акт № 10412/26-15-12-13-20 від 10.05.2019.
У зазначеному акті перевірки відповідачем установлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ.
На підставі висновків акта перевірки № 10412/26-15-12-13-20 від 10.05.2019 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.06.2019 № 0454731213, яким позивача за затримку на 44, 44, 42, 42 календарних днів сплати грошових зобов`язань в сумі 474 532, 80 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20%, що складає 94 906, 56 грн. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
Крім того, відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати ПДВ до бюджету ТОВ «ЕМ БІ ГРУП», за результатами якої складено акт № 18747/26-15-12-13-20 від 22.07.2019.
У зазначеному акті перевірки відповідачем установлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ.
На підставі висновків акта перевірки № 18747/26-15-12-13-20 від 22.07.2019 контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення рішення від 19.08.2019:
- № 0689821213, яким позивача за затримку на 55, 46, 45 календарних днів сплати грошових зобов`язань у розмірі 155 305, 50 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20%, що складає 31 061, 10 грн. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);
- № 0689831213, яким позивача за затримку на 30, 28, 28, 28, 28, 28, 25, 23 календарних днів сплати грошових зобов`язань у розмірі 1 045 172, 20 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10%, що складає 104 517, 22 грн. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
Також, відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати ПДВ до бюджету ТОВ «ЕМ БІ ГРУП», за результатами якої складено акт № 2040/26-15-04-11-13 від 12.09.2019.
У зазначеному акті перевірки відповідачем установлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ.
На підставі висновків акта перевірки № 2040/26-15-04-11-13 від 12.09.2019 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.10.2019 № 011338411, яким позивача за затримку на 60, 54, 38, 38 календарних днів сплати грошових зобов`язань у розмірі 646 269, 20 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20%, що складає 92 853, 84 грн. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
13.09.2019 відповідачем було сформовано та направлено позивачу податкову вимогу форми «Ю» № 10601-10, якою позивачу визначено суму заборгованості в розмірі 243 329, 60 грн. (основний платіж - 107 751, 28 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 135 578, 32 грн.).
Також, 13.09.2019 контролюючим органом прийнято рішення № 10601-10 про опис майна ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» у податкову заставу.
Позивач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення № 0454731213 від 03.06.2019, №№ 0689821213, 0689831213 від 19.08.2019, № 011338411 від 09.10.2019, податкову вимогу та рішення про опис його майна в податкову заставу протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком організації діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Пунктом 2 частини дев`ятої розділу IV Порядку № 422 передбачено, що інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті).
На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в інтегрованій картці платника (далі також - ІКП) відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.
Відповідно до пункту 2 частини першої розділу VII Порядку № 422, визначення первинних показників в інформаційній системі органів ДФС, яка призначена для збереження, обробки та надання користувачам інформації про стан розгляду справ у судах за участю органу ДФС, на підставі яких здійснюється зв`язок з відповідними показниками підсистем, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.
Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України).
У п. 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що в разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Пунктом 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Згідно з пп. 89.1.2 п. 89.1, п.п. 89.2, 89.3 статті 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що в разі судового оскарження платником податків рішення контролюючого органу (податкового повідомлення-рішення), визначене таким рішенням грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
При цьому, до набрання податковим зобов`язанням статусу узгодженого строки його виконання зупиняються, відповідно, й нарахування штрафних санкцій за несплату такого зобов`язання не здійснюється, податковий борг не виникає і спрямування коштів, відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України, на погашення такого неузгодженого податкового зобов`язання не здійснюється.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів звертає увагу на те, що штрафні санкції, визначені позивачу оскаржуваними ним у цій справі податковими повідомленнями-рішеннями, зокрема, нараховані (як похідне) внаслідок не сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомлення-рішеннях №№ 00001671402, 00001691402, 00001661402 від 14.02.2019, тобто несплати неузгоджених зобов`язань, щодо яких позивачем з 28.02.2019 здійснювалося судове оскарження, про що він повідомив контролюючий податковий орган ще у травні 2019 року (лист від 21.05.2019 №  188), тобто до винесення спірних податкових повідомлень-рішень. 
Так, у контексті дослідження цього питання, апеляційний суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 03.06.2019 № 0454731213 в частині застосування до ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» штрафу в розмірі 94 169,64 грн. прийнято саме у зв`язку з невиконанням позивачем податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 14.02.2019 № 00001661402, тобто тих, які є неузгодженими, про що зазначено вище, а у свою чергу, наступні податкові повідомлення-рішення №№ 0689821213, 0689831213 від 19.08.2019, № 011338411 від 09.10.2019 винесені у зв`язку з несплатою позивачем зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 03.06.2019 № 0454731213.
Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що позивачем було сплачено самостійно визначені грошові зобов`язання з ПДВ у податкових деклараціях від 18.04.2019, 17.05.2019, 19.06.2019, але кошти зараховані податковим органом в рахунок погашення неузгоджених зобов`язань за вищевказаними ППР від 14.02.2019.
При цьому, доводи апелянта про те, що лише після отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі № 640/3478/19, внесення даної інформації до підсистеми АІС «Суди» ІС «Податковий блок», нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки несвоєчасне внесення інформації до відповідних баз ДФС (ДПС) не може мати наслідків у вигляді притягнення платника податку до відповідальності у вигляді штрафу.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 03.06.2019 № 0454731213 у частині застосування до ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» штрафу в розмірі 94 169, 64 грн., від 03.06.2019 № 0454731213 в частині застосування до ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» штрафу в розмірі 104 201,45 грн., від 09.10.2019 № 011338411 та 19.08.2019 № 0689821213, а також, як похідне, щодо визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 13.09.2019 № 10601-10 та рішення про опис майна у податкову заставу № 10601-10 від 13.09.2019.
Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, необхідною підставою для надсилання податкової вимоги є наявність у платника податкового боргу, але на момент прийняття спірної податкової вимоги від 13.09.2019 № 10601-10, сума грошового зобов`язання, визначеного контролюючим у тому числі у податковому повідомленні-рішенні від 14.02.2019 не була узгодженою в силу положень п. 56.18 ст. 56 ПК України, тому у податкового органу були відсутні праві підстави для направлення такої вимоги платнику податків, що відповідно до ст. 89 ПК України зумовлює протиправність рішення про опис майна у податкову заставу № 10601-10 від 13.09.2019.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 22 липня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: