ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 р. 	Справа № 520/14165/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/14165/19
за позовом        ОСОБА_1  
до      Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області               
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2019 з приводу перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 02.08.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за відомостями довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2019 № 4/6223 та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених коштів за пенсію.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2019 з приводу перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 02.08.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за відомостями довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2019 № 4/6223 та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених коштів за пенсію.
Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечує, вважає, що судом першої інстанції рішення прийняте з дотриманням вимог закону і з урахуванням процесуальних норм. 
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах України 
Наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 20-рс від 24.04.2016 ОСОБА_1 звільнено у запас за пунктом "б" частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).
Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01.08.2016 № 162 позивач був виключений зі списків особового складу частини.
З 02.08.2016 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивачу стало відомо, що відповідачем була нарахована пенсія із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 01.03.2018, а саме: окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років та неправомірно виключено усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, які б мали бути включені до розміру пенсії позивача на підставі діючого законодавства, оскільки він отримував їх під час проходження служби і з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
09.12.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив з 02.08.2016 перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі зазначеному у довідці військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2019 № 4/6223.
23.12.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано позивачу відповідь № 7007/Р-14, згідно якої повідомлено про прийняте рішення від 13.12.2019, з якого вбачається, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яку зазначено у довідці ОСОБА_1 до додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії, не відноситься.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2019 з приводу перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.
При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-XII).
Згідно зі ст. 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби за останні 24 місяці перед звільненням з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 14.03.2019 у справі №378/348/17 адміністративне провадження № К/9901/38931/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2019 з приводу перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують. 
          Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області – залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 520/14165/19 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    Я.В. П`янова