ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/570/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 вересня 2020 року                                                                            м. Київ
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                          Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                  Федотова І.В., Коротких А.Ю.
          за участю секретаря                                                           Муханькової Т.В.          
                                                  
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємства "Облагрохім-2000" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Облагрохім-2000" до Державної служби України з безпеки на транспорті  про визнання протиправною та скасування постанови,-

                                                     В С Т А Н О В И В :
          Приватне підприємство "Облагрохім-2000" (далі - позивач) звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 10.12.2019 року №159273 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн.
          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
          Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не було враховано висновки  викладені у постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області  від 17 січня 2020 року у справі № 695/3547/19. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
 Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
          З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2019 року головним спеціалістом Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області було складено акт №0004430 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, зокрема встановлено, що на автодорозі Н-16, 12 км, автомобіль марки DAF д.н. НОМЕР_1 , напівпричіп TAD HПH д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ПП "Облагрохім-2000", по маршруту с. Домантове-м.Черкаси (довжина маршруту 49 км) перевозив комбайн зернозбиральний. 
Головним спеціалістом було проведено відповідні заміри, які відображені у довідці №247074 від 23.10.2019 року. Зокрема було встановлено параметри вантажу: 
довжина -24,10 м (при допустимій -22м);
ширина - 4 м (при допустимій -2,6м);
висота 4,25 м (при допустимій - 4м).
У зв`язку з наведеним головним спеціалістом було складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія, який керував автомобілем, та вручено останньому запрошення на розгляд справи призначений на 29.10.2019 року. 
Враховуючи те, що представник ПП "Облагрохім-2000" при розгляді справи був відсутнім, на адресу підприємства двічі було направлено листи від 29.10.2019 року №64974/39/24-19 та від 28.11.2019 року №75427/39/24-19 про запрошення на розгляд справи призначений на 19.11.2019 року та 10.12.2019 року. 
10.12.2019 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №159273, згідно з якою до позивача на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано штраф у сумі 34   000 грн. за  перевезення вантажу комбайн зернозбиральний) з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% без відповідного дозволу.
Не погоджуючись з вказаною постановою позивач подав скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті, яку листом від 14.01.2020 року №07 було залишено без задоволення.
В подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивача правомірно притягнуто до відповідальності за перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів без необхідного дозволу, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Закон України «Про автомобільний транспорт» визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.
Згідно ст. 48 «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно з яким за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Між тим, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.
Згідно пп. 3 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
У п. 12 Порядку зазначено, що здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку).
Колегією суддів встановлено, що оскаржуваною постановою від 10.12.2019 року №159273 про накладення адміністративно-господарського штрафу накладено на позивача адміністративно-господарський штраф за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 гривень застосований за перевищення ширини 4 м при нормативно-допустимій 2,6 м, перевищення габаритних норм становить 53,85%.
Позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі зазначив, що підприємством було погоджено перевезення великогабаритного вантажу, а саме сільгосптехніки, автомобільними дорогами загального користування з такими габаритними даними: довжина -22 м, ширина -3,74 м., висота -4,5 м. Тому на думку апелянта перевищення габаритних розмірів вантажу відбулось по двом параметрам меншим ніж на 10%.
Так, судом встановлено, що Приватне підприємство «Облагрохім-2000» отримало погодження маршруту перевезення великогабаритного транспорту з Відділенням інтелектуальних транспортних систем Державного агентства автомобільних доріг України, що підтверджується листом №29-19/8271 від 30.09.2019 року зі строком дії з 01.10.2019 року по 29.10.2019 року, відділом безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Черкаській області, що підтверджується дозволом № 13718901-375 НГ зі строком дії з 03.10.2019 року по 29.10.2019 року, та комунальним підприємством Черкаським експлуатаційним лінійним управлінням автомобільних шляхів згідно з листом від 27.09.2019 року, погоджено 01.10.2019 року.
Згідно з вказаними дозволами погоджено перевезення сільськогосподарської техніки з такими габаритними даними: довжина - 22м, ширина - 3,74, висота - 4,5м за маршрутом: міська смуга Черкас виїзд на Н16-Н16-Сміла, виїзд на Н01-Н01 - виїзд на Н14-Н14-виїзд на М12-М12-виїзд на М05-М05-об`їзна Білої Церкви.
Дослідивши зміст вказаних документів, суд першої інстанції правильно зазначив, що умови перевезення, вказані у зазначених вище дозволах не застосовуються  до перевезення, яке здійснював позивач, оскільки перевезення великогабаритного вантажу здійснювалось за іншим маршрутом, ніж встановлено у дозволах.
До того ж пп. 5 п. 2 Порядку №879 визначає дозвіл  на рух як  єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.
У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту (п. 21 Порядку №879).
Вказані обставини спростовують доводи апелянта про погодження ним перевезення великогабаритного вантажу.
Щодо доводів апелянта про те, що він був відсутній при розгляді Акту, оскільки не був повідомлений про дату, час та розгляд справи, колегія суддів зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, на адресу підприємства відповідачем двічі було направлено листи від 29.10.2019 року №64974/39/24-19 та від 28.11.2019 року №75427/39/24-19 із запрошенням на розгляд справи призначений на 19.11.2019 року та 10.12.2019 року. 
Тобто відповідачем було вчинено дії щодо повідомлення позивача про розгляд Акту.
    У матеріалах наявні докази вручення листа від 28.11.2019 року №75427/39/24-19 представнику позивача 12.12.2020 року.
        Суд першої інстанції правильно зазначив, що пізнє отримання запрошення на розгляд справи не може бути підставою для скасування  оскаржуваної постанови від 10.12.2019 року №159273, оскільки позивачем не надано до суду доказів, які б спростовували порушення, і які не були  враховані відповідач при розгляді справи.
Щодо твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано висновки  викладені у постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області  від 17 січня 2020 року у справі № 695/3547/19, колегія суддів зазначає наступне.
          Так,  постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області  від 17 січня 2020 року у справі № 695/3547/19 було закрито провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 (водія) за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зокрема, у вказаній постанові суд дійшов висновку, що оскільки Приватним підприємством «Облагрохім- 2000» було погоджено перевезення великогабаритного вантажу, а саме сільгосптехніки, автомобільними дорогами загального користування з такими габаритними даними: довжина - 22 м, ширина - 3,74м, висота - 4,5м, то перевищення габаритних розмірів вантажу відбулось лише по двом параметрам меншим ніж на 10%, а тому  підприємство повинно здійснити доплату за перевищення габаритів вантажу, відповідно до п. 31-1 постанови КМУ № 879 від 27.06.2007, за встановленою в постанові формулою.
          Апелянт вважає, що висновки викладені у вказаній постанові відповідно до п.6 ст.78 КАС України повинні бути враховані при розгляді даної справи.
          Колегія суддів з вказаними доводами апелянта не погоджується з огляду на наступне.
          Згідно ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
          Аналіз вказаної норми свідчить про те, що обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені, зокрема у постанові у справі у справі про адміністративне правопорушення, стосовно часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.
В даному випадку, обставини, встановлені постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області  від 17 січня 2020 року у справі № 695/3547/19 не стосуються спірних правовідносин, а отже, не мають преюдиційного значення для цієї справи.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  адміністративно-господарський штраф до позивача застосований за наявності законних підстав, тому оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята на законних підставах і скасуванню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у позовній заяві  та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду -  залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу приватного підприємства "Облагрохім-2000" - залишити без задоволення.
          Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                           Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                 І. В. Федотов

                                                                                                    А.Ю. Коротких