ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3101/20  Номер провадження 33/814/516/20	Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю адвоката Захарова Т.Г. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 

Згідно з постановою, 02 квітня 2020 року о 18 годині 41 хвилин ОСОБА_1 по вул. Європейській, 160, у м. Полтава, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в Полтавському наркологічному диспансері), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову відносно нього скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову районного суду невмотивованою та вказує, що судом не надано належної оцінки доказам.
Зазначає, що під час перегляду відеозапису на ньому було зафіксовано, що працівники поліції не запропонували у встановленому законом порядку пройти освідування на місці події, на місці зупинки транспортного засобу були відсутні свідки, він не мав яскраво виражених ознак алкогольного сп`яніння.
Крім того, в порушення службових інструкцій, відеозапис є неповним.
Заперечує посилання суду на той факт, що він самостійно визнав вживання ним алкоголю і не потребував захисника, оскільки відсутній відеозапис, на якому зафіксовано роз`яснення поліцейським його прав. 
       Крім того, йому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності 2 свідків та він не відмовився від проходження огляду у їх присутності. У поліцейського були відсутні правові підстави для його направлення до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, всупереч його проханням, так як працівниками поліції повинна бути дотримана процедура, яка передбачена чинним законодавством.
       Вважає, що процедура огляду була проведена із порушенням вимог законодавства, а тому висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння є недійсним і не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
       Також звертає увагу на відсутність в матеріалах справи направлення особи на огляд для встановлення стану сп`яніння, а отже на думку апелянта відсутність вказаного документу свідчить про порушення порядку складання протоколу.
       Посилається на відсутність у висновку щодо результатів медичного огляду посилання на результати лабораторних досліджень, що свідчить про те, що висновок складено із порушенням вимог Порядку, що є підставою для визнання його недійсним.
       У Акті про проведення медичного огляду вказано, що повторний аналіз було проведено о 20.11, а протокол про вчинення адміністративного правопорушення було складено о 19.56. 
       Заслухавши захисника Захарова Т.Г., вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
До суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, звернувся із заявою про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Оскільки згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП у справі про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП участь особи під час її розгляду не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за його відсутності, так як він належним чином повідомлений та не бажає брати участь у судовому засіданні. 
Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді. 
Факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 02 квітня 2020 року о 18 годині 41 хвилин по вул. Європейській, 160, у м. Полтава транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 встановлений протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400993 та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №150 від 02.04.2020 та відеозаписом із нагрудних камер поліцейських.
Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400993 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказує, що випив пляшку пива та мається підпис останнього. Окрім іншого, у графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» теж мається підпис ОСОБА_1 .
Твердження ОСОБА_1 про відсутність направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки таке направлення має зберігатися саме у закладі охорони здоров`я, а клопотання від ОСОБА_1 чи його захисника про витребування копії вказаного документу, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №150 від 02.04.2020 огляд проведено о 19.55 год. 
Протокол серії ДПР18 №400993 відносно ОСОБА_1 поліцейський почав складати о 19.56 год., про що свідчить запис у першій графі протоколу. Отже, вбачається, що після отримання позитивного результату про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, поліцейський почав склади протокол. Таким чином, твердження апелянта про складення протоколу до отримання висновку про стан сп`яніння не підтверджується матеріалами провадження.
Доводи апелянта про те, що працівниками поліції у присутності двох свідків не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, спростовано відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, долучених до матеріалів провадження, зміст відеозапису яких скаржник не оспорює. Так, згідно вказаного відеозапису ОСОБА_1 у категоричні формі наполягає на проходженні огляду на стан сп`яніння лише в умовах медичного закладу, при цьому зазначає мовою оригіналу: «…тільки в лікарні проходитиму, тільки в лікарні…». За наявності такої категоричної, безальтернативної позиції скаржника щодо місця проходження огляду на стан сп`яніння, є цілком правильним те, що працівники поліції направили ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, а наведені обставини не свідчать про порушення працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння. 
Той факт, що наданий поліцейськими відеозапис оформлення порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху не є суцільним, автоматично не свідчить про його недопустимість як доказу. Адже будь яких заперечень щодо зображення на вказаному відеозаписі ОСОБА_1 не заявляє, як і не надає інших доказів про недостовірність вказаного відео та не повідомляє про їхнє існування.
Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено наступне: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Таким чином участь двох свідків є обов`язковою у разі проведення огляду на стан сп`яніння саме поліцейським і аж ніяк не у медичному закладі, а тому доводи ОСОБА_1 про порушення поліцейськими процедури проведення огляду через відсутність двох свідків – є надуманими.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського, дають право останнім самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння. А тому доводи апелянта про відсутність у нього яскраво виражених ознак стану сп`яніння та безпідставність вимоги поліцейського про проходження огляду суперечать вимогам закону. 
Відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень є обов`язковим в разі необхідності визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Даним пунктом Інструкції нівелюються доводи апелянта щодо обов`язку лікаря відбирати біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження на предмет виявлення стану саме алкогольного сп`яніння у особи.
Отже те, що у ОСОБА_1 не відбиралися біологічні зразки для визначення стану алкогольного сп`яніння, не суперечать положенням Інструкції, а тому порушень під час проведення огляду з боку медичних працівників також не було. 
За наведених обставин вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є цілком доведеною та знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення, як того вимагає апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан