Ухвала
08 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 638/9802/13-ц
 
провадження № 61-19014св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права та зобов`язання вчинити певні дії та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Харківської міської ради, третя особа - Управління Держгеокадастру Харківської області про поновлення права користування земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення, свідоцтва про право власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Відновлено порушене право ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 розміром 1000 кв. м.
Визнано незаконним та скасовано рішення від 27 лютого 2013 року № 1040/13 22 сесії 6-го скликання Харківської міської ради в частині передачі ОСОБА_1 
у приватну власність земельну ділянку площею 0,0438 га за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .
Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 6310136300:07:022:0021), площею 0,0438 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , індексний номер 1737670 
від 28 березня 2013 року, видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області на ім`я ОСОБА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду, 
 ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно 
з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження 
за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання 
не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.  
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права та зобов`язання вчинити певні дії та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Харківської міської ради, третя особа - Управління Держгеокадастру Харківської області про поновлення права користування земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення, свідоцтва про право власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року,призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк