Справа № 163/598/20  Провадження №33/802/456/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст.483 МК України 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,
з участю представника митниці - Пікалюка М .С. ,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 , його захисника - адвоката Кривошея А.М.,
розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака І.Я. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2020 року щодо  ОСОБА_3 , 
В С Т А Н О В И В:

Даною постановою  ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 32 327 (тридцять дві тисячі триста двадцять сім) гривень 92 коп. з конфіскацією в дохід держави 217,993 кг сиру загальною вартістю 32 327 (тридцять дві тисячі триста двадцять сім) гривень 92 коп., вилучений автомобіль «Рено» 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , повернуто власнику ОСОБА_3 , стягнуто з  ОСОБА_3 на користь Волинської митниці Держмитслужби 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат у справі за залучення експерта, 37 747 (тридцять сім тисяч сімсот сорок сім) гривень витрат за зберігання товарів і транспортного засобу та на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.
ОСОБА_3 визнано винним за те, що 30.01.2020 він, прямуючи  з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю у спеціально виготовленому в панелі підлоги автомобіля тайнику 217,993 кг сиру загальною вартістю 32 327 (тридцять дві тисячі триста двадцять сім) гривень 92 коп., обмежених до ввезення в такій кількості ст.378 МК України та постановою КМ України від 21.05.2012 № 434, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
На вищевказане рішення суду Волинською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати першу та постановити нову, якою визнати  ОСОБА_3  винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті з конфіскацією транспортного засобу із спеціально виготовленим сховищем (тайником).
Заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити,  ОСОБА_3 та його захисника, які заперечили доводи апеляційної скарги і просили постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Оскільки в апеляційній скарзі кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_3  у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, не заперечуються, дані обставини апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується апеляційних доводів про те, що місцевий суд безпідставно прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення без конфіскації автомобіля, який був обладнаний спеціально виготовленим сховищем, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із санкцією ч.1 ст.483 МК України за вчинення вказаного порушення митних правил передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до п.53 ч.1 ст.4 МК України спеціально виготовлене сховище (тайник) - це сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.
У матеріалах справи наявний висновок експерта № 026/20 від 10.02.2020, відповідно до якого в автомобілі «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 ( UA ), для розміщення та переміщення сиру в панелі підлоги застосовано демонтаж і монтаж сидінь другого ряду, з відкручуванням їх кріплень відповідним інструментом, для отримання доступу до вирізаного люка попереду вказаних сидінь, де використано попередньо виготовлену ємність від стінки багажного відсіку до першого ряду сидінь, шляхом облаштування підлоги подвійною з використанням металевих профільних труб та зварювання. Ринкова вартість вказаного автомобіля на дату оцінки складає 274 830 (двісті сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять) гривень (а.с.30).
Отже, в контексті п.53 ч.1 ст.4 МК України транспортний засіб був обладнаний спеціально виготовленим сховищем.
Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, необхідність конфіскації автомобіля як додаткового стягнення є безпідставним лише з тієї причини, що застосування конфіскації транспортного засобу, як це передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України, з огляду на принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі у даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Матеріалами справи стверджується, що вартість переміщуваного через митний кордон України сиру становить 32 327 (тридцять дві тисячі триста двадцять сім) гривень 92 коп., а ринкова вартість транспортного засобу - 274 830 (двісті сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять) гривень.
З огляду на наведене, таке додаткове стягнення не є пропорційним і не відповідає характеру вчиненого правопорушення, покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, «індивідуальний надмірний тягар», а також буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».
Крім того, слід зазначити, що місцевий суд відповідно до приписів ст.ст.33-35 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення урахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини. що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому. ОСОБА_3 тривалий час хворіє на онкологічну хворобу, у зв`язку з чим йому встановлено ІІ групу інвалідності та рекомендовано постійне спостереження та лікування у онколога. Дані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи (а.с.53-62, 66).
Правопорушник в суді першої інстанції пояснив, що вчинив дане правопорушення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем в його сім`ї (а.с.67 зворот). 
За таких обставин, з урахуванням особи ОСОБА_3 , стану його здоров`я, наявності обставин, що пом`якшують його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, характеру вчиненого правопорушення та мотивів його вчинення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно наклав стягнення на ОСОБА_3 , а доводи апеляційної скарги митниці жодним чином не спростовують викладених місцевим судом обставин. 
Таким чином, доходжу висновку, що будь-які підстави для скасування постанови суду з мотивів, викладених в апеляції, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака І.Я. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2020 року щодо  ОСОБА_3  - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов