ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 638/10460/17
адміністративне провадження № К/9901/47709/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Шарапи В.М., Чиркіна С.М., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді Подус Г.С. від 06 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Калиновського В.А., суддів: Бондара В.О., Калитки О.М. від 05 березня 2018 року у справі № 638/10460/17 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ. 
1. У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі також - позивачка) звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова (далі також - відповідач), в якому просила: визнати рішення та дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зменшення пенсійних виплат та стягненні коштів «переплаченої пенсії» незаконними та скасувати з моменту їх прийняття; зобов`язати відповідача усунути наслідки прийнятих незаконних рішень.
2. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року позов задоволено частково: визнано рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01 серпня 2017 року № 929 про утримання переплати з вересня 2017 року у розмірі 20 % незаконним та скасовано; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто з Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова судовий збір на користь позивача у розмірі 320,00 грн.
3. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що посилання відповідача на те, що позивач діяв недобросовісно чи зловживав, подаючи недостовірні дані, є необґрунтованими. Однак позовні вимоги ОСОБА_1 сформульовані не конкретно, зі змісту таких не зрозуміло, які саме рішення та дії позивачка просить визнати незаконними. Відповідно до матеріалів справи зменшення пенсійних виплат відбувалося декілька раз, однак які саме рішення позивач вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, не конкретизовано. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у справі № 2а-6253/11/2011 постанову Дзержинського районного суду від 10 червня 2011 року скасовано. Не виконувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у відповідача не було жодних законних підстав.
4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову. Прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії без прийняття відповідного рішення відповідно до діючого законодавства; зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова відновити ОСОБА_1 виплату пенсії у встановленому раніше розмірі. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.  
5. Ухвалюючи таке судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, положеннями Цивільного кодексу України встановлена неможливість повернення безпідставно набутої пенсії у разі відсутності недобросовісності з боку пенсіонера. Надмірно проведені виплати пенсії виплачені позивачці не з її вини, будь-яких даних про зловживання з боку останньої або подання нею недостовірних даних, відповідачем не надано та не встановлено. Акти перевірок №27 від 22 лютого 2017 року та №36 від 07 березня 2017 року не підтверджені первинними документами, що унеможливлює встановити їх обґрунтованість. Довідка бази даних системи персоніфікованого обліку відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що відомості на позивача в базі взагалі відсутні, не має вихідних даних. Суд першої інстанції прийняв як доказ рішення відповідача №160727/204 від 03 квітня 2017 року, проте вказане рішення не приймалось у законний спосіб. Відсутні будь-які дані про повідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення. Крім того таке рішення не було надано її представнику під час ознайомлення з пенсійною справою наприкінці червня 2017 року та не зазначено про це у відповіді відповідача від 26 червня 2017 року. Суд першої інстанції не надав оцінку доказам, наданим позивачем.
ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
6. Не погодившись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, у квітні 2018 року Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року та Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.
7. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги відповідач зазначає, що в 2015 році проведено перевірку правильності нарахування пенсійних виплат всіх пенсіонерів районного управління. Згідно з довідкою з бази даних системи персоніфікованого обліку відносно ОСОБА_1 відомості щодо неї в базі даних відсутні, відтак після встановлення невідповідностей пенсійним органом проведено перевірки довідок про заробітну плату. За результатами перевірки складено акти, в яких зазначено, що суми заробітної плати у довідці КП «Укрторгбуд» без № та дати та у довідці цього підприємства від 27 грудня 2001 року № 54 та суми заробітної плати у довідці підприємства «Інформ-Авіа-Центр» від 15 січня 2004 року № 63 повністю не співпадають з перевіреними первинними бухгалтерськими документами. За таких обставин відповідачем було прийнято рішення від 03 квітня 2017 року № 160727/204 про приведення пенсійної справи у відповідність та у зв`язку з ненаданням позивачкою жодних документів та згоди відповідачем прийнято рішення від              01 серпня 2017 року № 929 про утримання з позивачки переплати з вересня 2017 року у розмірі 20 %. Пенсійним органом здійснено тільки перерахунок пенсії відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від          14 березня 2012 року у справі № 2а-6253/11/2011, утримання по зазначеній постанові не здійснюється.
ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. Касаційну скаргу подано до суду 12 квітня 2018 року.
9. Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 638/10460/17 та витребувано матеріали справи.
10. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2019 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Желєзного І.В., суддів:  Шарапи В.М. та Чиркіна С.М.
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до протоколу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від    01 березня 2002 року № 423 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 12 лютого 2002 року.
12. 04 лютого 2004 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від стажу та заробітку. До даної заяви додала довідку підприємства «Укрторгбуд» від 27 грудня 2001 року № 54, довідку підприємства «Інформ-Авіа-Центр» від 15 січня 2004 року № 63, копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, копію трудової книжки та довідки з підприємств «Інформ-Авіа-Центр» від 15 січня 2004 року № 62 і «Укрторгбуд» від 27 грудня 2001 року № 153.
13. 11 січня 2006 року позивачка звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії від стажу та заробітку, до заяви надала копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, довідку підприємства «Укрторгбуд» б/н та дати про суми заробітку з січня 1992 року по січень 1995 року.
14. 21 січня 2008 року ОСОБА_1 надала до управління заяву про перерахунок пенсії від стажу та заробітку, до заяви надала копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, копію трудової книжки.
15. 13 січня 2011 року позивачка звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії від стажу та заробітку. Розмір пенсії склав 3 246,56 грн.
16. При перерахунках пенсії позивачці була застосована середня заробітна плата за 2007 рік.
17. 21 червня 2011 року відповідач отримав постанову Дзержинського районного суду від 10 червня 2011 року у справі № 2а-6253/11, якою зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячної заробітної плати за 2010 рік.
18. 21 квітня 2015 року позивачка повідомила управління про те, що станом на цю дату вона не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Надала копію трудової книжки, згідно з записом у якій від 31 травня 2001 року № 21 звільнена за власним бажанням (наказ від 29 травня 2001 року № 11/к) та копію повідомлення про припинення підприємницької діяльності від 12 березня 2015 року № 04-13-10/8739.
19. На підставі наказу Пенсійного фонду України від 25 серпня 2015 року № 140 та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28 серпня 2015 року № 109 «Про проведення перевірки за результатами співставлення даних в автоматизованих системах» в 2015 році було проведено перевірку правильності нарахування пенсійних виплат.
20. Відділом персоніфікованого обліку управління надано довідку з бази даних системи персоніфікованого обліку відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої відомості щодо позивачки в базі відсутні.
21. В подальшому відповідачем проведено перевірку довідок про заробітну плату.
22. Згідно з актом перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від      22 лютого 2017 року № 27 суми заробітної плати у довідці Колективного підприємства «Укрторгбуд»  без дати та без номеру за період роботи з 01 січня 1992 року по 08 лютого 1995 року та у довідці цього підприємства від 27 грудня 2001 року № 54 за період роботи з 01 квітня 1993 року по 08 лютого 1995 року повністю не співпадають з перевіреними первинними бухгалтерськими документами.
23. Зі змісту акта перевірки факту роботи та нарахування заробітної плати від            03 березня 2017 року № 36 вбачається, що в довідці Підприємства з іноземними інвестиціями «Інформ-Авіа-Центр» ТОВ від 15 січня 2004 року № 63 за період роботи з 06 квітня 1998 року по 01 червня 2001 року суми заробітної плати не відповідають первинним бухгалтерським документам.
24. Акти перевірок №27 від 22 лютого 2017 року та №36 від 07 березня 2017 року не підтверджені первинними документами.
25. Довідка бази даних системи персоніфікованого обліку на ОСОБА_1 , де вказано, що відомості на позивача в базі взагалі відсутні, не має вихідних даних.
26. У пенсійній справі є роздруківки з персоніфікованого обліку Управління ПФУ одночасно з довідкою про відсутність вказаних даних у системі.
27. 07 лютого 2017 року відповідач отримав постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у справі № 2а-6253/11/2011, якою апеляційну скаргу управління задоволено, постанову Дзержинського районного суду від 10 червня 2011 року скасовано.
28. На підставі вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок/коригування пенсії та при розрахунку пенсії застосовувалась середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, яка становить 1 197,91 грн.
29. 03 квітня 2017 року пенсійним органом прийнято рішення № 160727/204 про проведення пенсійної справи у відповідність. Розмір пенсії після перерахунку складає 1 628,08 грн.
30. Листом від 30 червня 2017 року № 4013-02-1/49 відповідач повідомив ОСОБА_1 про існуючу переплату пенсії.
31. У зв`язку з ненаданням позивачкою жодних документів та згоди, Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова прийнято рішення від 01 серпня 2017 року № 929 про утримання переплати з вересня 2017 року у розмірі 20 %, про що повідомлено позивачку листом від 02 серпня 2017 року № 5885-02-1/49.
32. Вважаючи такі дії відповідача протиправними та незаконними, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
33. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
34. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
35. Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), згідно з ч. 1 якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
36. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від                     05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
37. Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. 
38. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
39. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
40. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03   жовтня 2019 року  у справі № 487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі №   761/41107/16-а.
41. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.
42. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
43. Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
44. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі №489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі   №487/3380/16-а.
45. Враховуючи те, що у цій справі не було встановлено обставин, за яких допускається стягнення відповідачем з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, зокрема не надано доказів про вчинення саме ОСОБА_1 зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати її сум пенсії, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності у відповідача підстав для утримання з позивачки надміру виплачених сум пенсій, відтак про наявність підстав для скасування рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01 серпня 2017 року №929 щодо утримання з пенсії позивачки переплати у розмірі 20 % її пенсії.
46. Щодо висновків суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії без прийняття відповідного рішення відповідно до діючого законодавства та зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова відновити виплату пенсії у встановленому раніше розмірі колегія суддів зазначає наступне.
47. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи судове рішення в даній частині, виходив з того, що суд першої інстанції прийняв як доказ рішення відповідача №160727/204 від 03 квітня 2017 року, проте вказане рішення не виносилось у законний спосіб.
48. Разом із тим, судом апеляційної інстанції не зазначено, в чому саме полягає порушення процедури його прийняття, а лише зазначено, що позивача не було повідомлено про його прийняття.
49. Крім цього, суд апеляційної інстанції, зобов`язавши відповідача відновити виплату позивачу пенсії у встановленому раніше розмірі, виходив з того, що суд першої інстанції не надав оцінку доказам наданим позивачем, а саме: акту перевірки Управління ПФУ у Фрунзенському районі м.Харкова №37 від 20 квітня 2016 року, яким у ТОВ «Інформ-авіа-центр» перевірено ті ж самі документи, за той же самий період та з тих же підстав і згідно з яким відхилень між оплатою праці ОСОБА_1 та сплачених внесків встановлено не було; необґрунтованості проведення перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 . 
50. Однак судом апеляційної інстанції не надано оцінки доводам відповідача щодо того, що однією з підстав зменшення пенсійних виплат ОСОБА_1 було отримання відповідачем 07 лютого 2017 року постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у справі № 2а-6253/11/2011 та здійснення на виконання цього судового рішення перерахунку пенсії позивачки.
51. Встановлення даних обставин матиме важливе значення, оскільки свідчитиме про наявність підстав для зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії у встановленому раніше розмірі. Відтак, суду апеляційної інстанції необхідно  дати оцінку вказаним обставинам та перевірити, з якого часу та в який спосіб відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у справі № 2а-6253/11/2011, чи здійснювалось утримання переплати пенсії в результаті такого перерахунку.
52. Без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалене у справі рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.
53. При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
54. Таким чином, для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
55. Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
56. Закон України "Про судоустрій і статус суддів"   встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
57. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
58. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; пункт 30).
59. У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначено, що призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, пункт 30).
60. У пункті 31 рішення у справі "Волошин проти України" (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі "Бацаніна проти Росії" (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами" і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.
61. У пункті 25 рішення у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№ 42310/04) була висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.
62. Таким чином, згідно з уже розробленими теоретичними підходами, зробленими на основі аналізу прецедентної практики ЄСПЛ, можна дійти висновку про такі критерії мотивованості судового рішення: у рішенні вмотивовано питання факту та права, проте обсяг умотивування може відрізнятися залежно від характеру рішення та обставин справи; у рішенні містяться відповіді на головні аргументи сторін; у рішенні чітко та доступно зазначені доводи і мотиви, на підставі яких обґрунтовано позицію суду, що дає змогу стороні правильно аргументувати апеляційну або касаційну скаргу; рішення є підтвердженням того, що сторони були почуті судом; рішення є результатом неупередженого вивчення судом зауважень, доводів та доказів, що представлені сторонами; у рішенні обґрунтовано дії суду щодо вибору аргументів та прийняття доказів сторін.
63. Зважаючи на те, що допущені судом апеляційної інстанції порушення норм права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, рішення суду апеляційної інстанції в частині, в якій скасовано рішення суду першої інстанції, підлягає скасуванню, а справа в даній частині - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якому необхідно взяти до уваги викладене у цій постанові та встановити зазначені в ній обставини, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і охоплюються предметом доказування, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам, аргументам учасників справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задовольнити частково.
Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року у частині, в якій позов задоволено, та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року в частині, в якій залишено без змін постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року - залишити без змін.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року в іншій частині, а саме, в якій скасовано постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року та ухвалено рішення, яким визнано протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії без прийняття відповідного рішення відповідно до діючого законодавства; зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова відновити ОСОБА_1 виплату пенсії у встановленому раніше розмірі - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            І.В. Желєзний
Судді:                                                                                                        В.М. Шарапа 
                                                                                                    С.М. Чиркін

Згідно з оригіналом 
помічник судді Зощак В.В. 
18.08.20 р.