ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1173/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/13162/19 Категорія: 305010400 	Пересунько Я. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 липня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

  Вініченка Б.Б.  Бондаренка С.І., Новікова О.М. за участю секретаря Чуйко А.В. 	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2020 року, ухваленого  під  головуванням судді Пересунька Я.В., у справі за позовом  ОСОБА_1  доКомунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, третя особа : ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

                                        в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14 грудня 2018 року керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , під час проїзду по АДРЕСА_1 потрапив у вибоїну розмірами 1.7м х 1.1м, глибиною 16 см, що призвело до пошкодження автомобіля, а саме були розрубані два колеса, пошкоджені два диски та передній амортизатор.
З метою відновлення та ремонту пошкоджень автомобіля звернуся до станції технічного обслуговування. Для усунення пошкоджень ним було придбано ряд запасних частин та комплектуючих до автомобіля, виконав роботи по відновленню пошкоджень, а саме: придбав автогуму (2 шт.) на загальну суму 17 600 грн., амортизатор передній вартістю 27 800 грн. і сплатив за послуги шиномонтажу та відновлення пошкодження титанових дисків на загальну суму 15 776 грн. Загальна вартість завданих йому матеріальних збитків становить 61 176 грн.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2019 року директора КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, а саме: за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. 
Позивач вказує, що оскільки матеріальні збитки йому були завдані внаслідок неналежного виконання з боку відповідача обов`язку по утриманню вулично-шляхової мережі м. Черкаси , тому це і стало причиною звернення до суду із позовом. 
На підставі наведеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 61 176 грн. та судові витрати.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 61 176 грн., а також компенсацію судових витрат у вигляді судового збору – 768 грн. 40 коп., а всього стягнути 61 944 грн. 40 коп.
Рішення суду мотивовано тим, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують понесені позивачем матеріальні збитки, а також неналежне виконання відповідачем обов`язків по утриманню дорожнього покриття,  що стало причиною потрапляння у вибоїну на дорозі на  пошкодження автомобіля MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1  під керуванням позивача. Крім того, понесені позивачем збитки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з винними діями (бездіяльністю) відповідача, а тому підлягають відшкодуванню.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, а по справі ухвалити в нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вважаючи рішення суду незаконним, винесене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи , з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував на те, що судом першої інстанції при винесені ухвали від 10 грудня 2019 року про призначення експертизи не були поставлені питання щодо визначення коефіцієнту фізичного зносу та пошкоджені складники (деталі) автомобіля та вартості матеріального збитку, заподіяного водію автомобіля MERSEDES-BENZ, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 14 грудня 2018 року.
Також судом не враховано, що для визначення розміру матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу необхідно: визначити ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент ДПТ; визначити вартість відновлювального ремонту і втрату товарної вартості; визначити коефіцієнт фізичного зносу та вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.
Крім того, під час розгляду справи представником відповідача було заявлено усне клопотання про витребування доказів, яке було відхилене без винесення відповідної ухвали по справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказував, що наведені скаржником аргументи щодо невідповідності поданих позивачем товарних чеків Положенню про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.02.2016 року не може бути взято до уваги судом, оскільки даним положенням затверджено форму та зміст розрахункових документів, зокрема касових документів надрукованих реєстратором розрахункових операцій, та дані вимоги у свою чергу не поширюються на товарні чеки, які оформлюють підприємці.
Вказує, що не можуть бути взяті до уваги судом і твердження скаржника про наявність можливості придбати вказані товари дешевше, оскільки судом було прийнято рішення про відшкодування реальних збитків, яких зазнав позивач та які підтвердив належними та допустимими доказами.
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, що у ОСОБА_1 перебував у користуванні транспортний засіб MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1 .
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21 травня 2014 року власником транспортного засобу MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2019 року директора КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 140 ч. 4 КпАП України за застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. 
У відповідності до встановлених обставин, 14 грудня 2018 року приблизно о 17 год 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1 , під час проїзду по вул. Гоголя, 221 в м. Черкаси потрапив у вибоїну розмірами 1,7 м х 1,1 м, глибиною 16 см, що призвело до пошкодження вказаного автомобіля.
Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14 грудня.2018 року встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 . Вимоги до експлуатаційного покриття проїзної частини має: вибоїну глибиною 16 см, ширино. 1,7 м х 1,1 м. Також встановлено, що на вказаній ділянці дорожні роботи не проводились.
Відповідно до схеми місця ДТП, складеної працівниками патрульної поліції 14 грудня 2018 року, транспортний засіб  MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1  отримав пошкодження правого переднього колеса, правого переднього диска, правого заднього колеса і правого заднього диска.
На час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій транспортний засіб MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1 відновлено, що підтверджується відповідними товарними чеками.
Так, відповідно до товарного чеку № 17/12 від 17 грудня 2018 року для ремонту транспортного засобу було придбано 2 автогуми 265/55 К-19 Рirelli scorpion ICE Snow вартістю 17 600 грн.
Відповідно до товарного чеку № 578 від 26 грудня 2018 року також для ремонту автомобіля придбано амортизатор пер. 1663205666 вартістю 27 800 грн.
Згідно товарного чеку № 586 від 26 грудня 2018 року послуги з ремонту транспортного засобу, а саме: послуги шиномонтажу: зняття, установка, монтаж, балансування, зварювання аргоном, пескоструйка, покраска, проточка дисків, відновлення геометрії диска та шини загальною вартістю 15 776 грн.
Розмір майнової шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження автомобіля MERSEDES-BENZ, днз НОМЕР_1 , становить 61 176 грн.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів.
Відповідно до статті 16 цього Закону вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»визначено, що елементами благоустрою є покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів.
Частиною третьою статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міської та районної ради народних депутатів і міської та районної виконавчої влади належить, зокрема організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.        
Із листа № 1061-01-21 від 23 січня 2019 року, підписаного заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, вбачається, що всі об`єкти вулично-дорожньої мережі в територіальних межах м. Черкаси, в тому числі і ділянка дороги по вул. Гоголя (між Вишневецького та Святотроїцькою), перебувають на балансі КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради; відповідальним за стан вищевказаної ділянки вулично-дорожньої мережі є КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, керівником вищевказаного комунального підприємства є ОСОБА_3 . Також вказано, що протягом 2018 року проводились ремонтні роботи на зазначеній ділянці дороги.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.
У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.
           Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - органом державного управління автомобільними дорогами загального користування; на залізничних переїздах - відповідними територіальними органами Державної адміністрації залізничного транспорту України.
Отже, у розумінні наведених положень, у разі заподіяння власникам (володільцям) транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.
Судом вірно встановлено, що всі об`єкти вулично-дорожньої мережі в територіальних межах м. Черкаси, в тому числі і ділянка дороги по вул. Гоголя, перебувають на балансі КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради і відповідач є відповідальним за стан вищевказаної ділянки вулично-дорожньої мережі.
Встановивши вказані обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що причиною ДТП 14 грудня 2018 року, пошкодження автомобіля і заподіяння позивачу матеріальної шкоди, є незабезпечення безпеки дорожнього руху - неналежне виконання обов`язків ДП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради.
Розмір відшкодування заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди суд першої інстанції визначив з урахуванням конкретних обставин справи, вимог розумності та справедливості, а також на підставі наданих доказів.
Доводи апеляційної скарги про те, що не підтверджено позивачем, придбання та заміна амортизатору, що є безпосереднім зв`язком з ДТП, що сталася 14 грудня 2018 року, не варті уваги оскільки в матеріалах справи відсутні висновки експерта про відсутність зв`язку із пошкодження автомобіля, заміни деталей і заміни амортизації, внаслідок ДТП, яка сталася 14 грудня 2018 року.
Крім того, не варті уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що подані позивачем товарні чеки не є належним доказом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що товарний чек є розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товарів (послуг).
Відповідно до п. 15 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що чеки, накладні та інші письмові документи, які засвідчують передачу права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні видаватись покупцю таких товарів (послуг) на його вимогу. Тобто такі документи видаються за вимогою покупця.
Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених Законом  України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є правомірним.
Разом з тим, якщо форми та зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, встановлені п. 2 розділу II Положення №13, то форма та зміст товарного чека на теперішній час законодавчо не визначена.
Таким чином, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми.
Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, зводяться до переоцінки судом доказів та були предметом дослідження у суді першої інстанції, не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.  374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року.

Судді: