Номер провадження: 22-ц/813/3954/20 
Номер справи місцевого суду: 522/10258/18
Головуючий у першій інстанції Шенцевої О.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, приведення квартири в попередній стан, 
                                        ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача ОСОБА_3 з позовом про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні власністю, зобов`язання привести приміщення квартири в попередній стан, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію квартири АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що позивачці на підставі Свідоцтва про право власності на житло належить 221/1000 частин квартири загального заселення (комунальної квартири) АДРЕСА_1 . Окрім неї співвласниками квартири є ще декілька сімей, в тому числі - відповідачка ОСОБА_1 , якій належить 123/1000 квартири та третя особа ОСОБА_3 Будинок, в якому розташована квартира, є пам`яткою містобудування та архітектури місцевого значення. ОСОБА_1 самовільно, без отримання необхідної дозвільної документації знесла частину капітальної стіни між кімнатою та коридором загального користування; встановила стіну з піно блоків та дверний блок, чим перекрила прохід по загальному коридору до загальної кухні, встановивши в проході двері; перекрила аварійний та пожарний вихід, що був в кухні загального користування; розібрала підлогу в коридорі загального користування на площі 5 кв м; побудувала антресоль над коридором загального користування, чим зменшила його габарити. На неодноразові приписи з боку відповідних інспекцій та контролюючих органів не реагує та продовжує будівництво. Крім того, позивачка зазначала, що з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно їй стало відомо, що вказане самовільне будівництво 18 жовтня 2017 року зареєстровано державним реєстратором Іскровим О.В. як новий об`єкт нерухомості-квартира під АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1кв.м. та житловою площею 20,5 кв.м.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2019 року зобов`язано ОСОБА_1 привести загальні приміщення квартири АДРЕСА_1 в попередній стан, відповідно до Технічного паспорту, виданого 25 березня 2010 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», а саме: демонтувати дверний блок та відремонтувати підлогу в загальному коридорі (відображеному в технічному паспорті КШОМБТІ та РОН» від 25 березня 2010 року під № 21 ); відновити стінки між коридором та житловим приміщенням ОСОБА_1 (відображеним в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 25 березня 2010 року під №№ 21 та 23 відповідно) у межах та розмірах, встановлених технічним паспортом; відкрити прохід до загальної_кухні (відображеної в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 25.03. 2010 року під №27) та доступ до аварійного виходу, розташованого в ній; відновити висоту стелі в коридорі загального користування (відображеному в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 25.03. 2010 року під № 21) шляхом демонтування другого поверху. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) у користуванні власністю, а саме загальними приміщеннями квартири АДРЕСА_1 : загальною кухнею площею 21,1 кв м (відображеної в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 25 березня 2010 року під №27), загальними коридорами площею 3,2 кв.м, 13,8 кв.м, 6,0 кв м, 28 кв м.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду Одеси від 30.09.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Фактично рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених вимог позивача: про зобов`язання ОСОБА_1 привести загальні приміщення квартири АДРЕСА_1 в попередній стан, відповідно до Технічного паспорту, виданого 25 березня 2010 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржено.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.11.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено розгляд справи в апеляційному порядку на 16.06.2020 року о 14-30 г.
Належним чином повідомлені учасники справи до судового засідання, призначеного на 16.06.2020 року на 14.30 годину не з`явилися.
Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гаврилюк Ю.І. надійшла заява про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з введенням на території України карантину через COVID-19.
Іншої мотивації у заяві не наведено, в тому числі мотивів за яких особиста присутність відповідача та її представника в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги дійсно є необхідною чи обов`язковою для повноти і правильності перевірки доводів, які викладені нею у відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі на рішення районного суду з огляду на те, що у разі необхідності надання додаткових пояснень, відповідач та її представник мали достатній час і не були позбавленими реальної можливості зробити це шляхом викладення таких додаткових пояснень у письмовому вигляді або поданням відповідної заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.
Задовольняючи позов ОСОБА_2 , зобов`язуючи ОСОБА_1 привести загальні приміщення квартири АДРЕСА_1 в попередній стан, відповідно до Технічного паспорту, виданого 25 березня 2010 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та зобов`язуючи ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю, а саме загальними приміщеннями квартири АДРЕСА_1 : загальною кухнею площею 21,1 кв м (відображеної в технічному паспорті КП«ОМБТІ та РОН» від 25 березня 2010 року під №27); загальними коридорами площею 3,2 кв.м, 13,8 кв.м, 6,0 кв м, 28 кв м., суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок самочинної реконструкції ОСОБА_1 позивачка ОСОБА_2 як співвласник квартири, позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися: загальним коридором під №21 площею 28 кв. м.. в якому ОСОБА_1 встановила стіну з пінобетонних блоків та дверний блок, знесла стіну між своєю кімнатою під № 23 та вказаним коридором під № 21 , збільшивши за рахунок загального коридору свою кімнату жилою площею 19 кв.м. до двох`ярусної, площею 20,5 кв.м. та за рахунок висоти загального коридору № 21 , збільшила свою загальну площу до 59,1 кв.м, встановивши там антресоль; загальною кухнею під № 27 площею 21,1кв.м, яка розташована за вказаним коридором та перебуває у спільній власності сторін; аварійним виходом, який розташований у загальній кухні під №27.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам і заснований на законі.
Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:
- ОСОБА_2 та членам її сім`ї на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.08.1995 року належить 221/1000 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 . Частка ОСОБА_2 складається з 2-х жилих кімнат 18,5 кв. м. та 20,2 кв. м., окремої кухні площею 7,3 кв. м., загальної кухні 21,1 кв. м., окремої вбиральні площею 2,4 кв.м, окремої ванної кімнати площею 4,2 кв.м., окремого коридору площею 7,5 кв м., загальних коридорів площею 3,2 кв.м, 13,8 кв.м., 6,0 кв м, 28 кв. м.;
- відповідачці ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого Договору дарування від 30 червня 2016 року належить 123/1000 (сто двадцять три тисячних) квартири АДРЕСА_1 . Частка ОСОБА_1 складається з житлової кімнати розміром 19 кв. м та відповідні частки у місцях загального користування - загальної кухні площею 21,1 кв.м; загальної вбиральні площею 1,8 кв м; загальних коридорів площею 3,2 кв.м, 13,8 кв.м, 6,0 кв м,2,4 кв м, 28 кв м, вбудованих шаф площею по 0,4 кв м; та підсобного приміщення площею 3,5 кв м.;
- у спільному користуванні позивачки, третьої особи та відповідачки перебуває загальна кухня площею 21,1 кв м; загальні коридори площею 3,2 кв.м, 13,8 кв.м, 6,0 кв м, 28 кв м.;
- будинок АДРЕСА_5 прийнятий під охорону держави на підставі рішення Одеського обласного виконавчого комітету від 27.12.1991 року за №580, наказу МКТ №728/0/16-08 від 20.06.2008 р. як пам`ятка архітектури місцевого значення, охоронний номер №120- ОД. Відповідно до «Історико-архітектурного опорного плану, проекту зон охорони та визначення меж історичних ареалів м. Одеси», затвердженим наказом Міністерства культури та туризму України від 20 червня 2008 року №728/0/16-08, будівля за вказаною адресою, розташована в межах Центрального історичного ареалу, на території комплексної охоронної зони;
- ОСОБА_1 самовільно, без отримання дозвільної документації приєднала частину коридору (відображений в технічному паспорті від 25 березня 2010 року під цифрою 21) до свого житлового приміщення (відображено під цифрою 23), знесла частину капітальної стіни між кімнатою та коридором загального користування, встановила стіну з піноблоків та дверний блок (підтверджується Актом перевірки дотримання вимог законодавства від 04.05.2017 р., актом обстеження від 25 травня 2017 року, Актом перевірки від 07.09.2017 р., що наявні в матеріалах справи); перекрила аварійний вихід, що був розташований в коридорі загального користування (підтверджується Актом обстеження від 04 квітня 2017 р.; розібрала підлогу в коридорі загального користування на площі 5 кв м (що підтверджується Актом обстеження від 15.05.2017 року; перекрила прохід до загальної кухні, що відображена в технічному паспорті під номером 27 , встановивши в проході двері. Таким чином, замість одного загального коридору площею 28 кв м., право власності на який мають і позивачка, третя особа і відповідачка, у квартирі виникло два коридори - 20,5 кв.м та 7,5 кв.м, і доступ до коридору 7,5 кв.м та до кухні 21,1 кв.м фактично неможливий;
- згідно з приписом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 04 травня 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на момент перевірки з виїздом встановлено, що ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи з реконструкції 123/1000 частин квартири, а саме виконані будівельні роботи з демонтажу некапітальних огороджуючих конструкцій приміщення житлової кімнати під № 23; влаштування нових огороджуючих конструкцій з піноблоків приміщення житлової кімнати під №23; демонтажу основи підлоги та стелі приміщення житлової кімнати під №23 ; заведення металевих швелерів в капітальні стіни будинку з подальшим залиттям бетоном для влаштування нової основи підлоги приміщення житлової кімнати під № 23 ; влаштування стіни з піноблоків та дверного блоку в коридорі загального користування, чим приєднано частину площі квартири загального користування по приміщення № 23 ; монтажу антресолі в приміщенні під №23 , тим самим збільшено загальну площу приміщення;
- за даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо реєстрації та видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що ОСОБА_1 самочинно виконує будівельні роботи з реконструкції 123/1000 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушено ч.І ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 4 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 та зобов`язано ОСОБА_1 привести самочинне реконструйований об`єкт відповідно до Договору дарування № 434 від 30.06.2016 року в термін до 04.06.2017 року;
- постановою №227/17 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП України та накладено штраф;
- постановою № 310/17 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 20 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП України та накладено штраф;
- приписом №01-15/52 Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини встановлено порушення ст.6,23,24,27,46 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме переобладнання та пристосування пам`ятки та її частин, будівництво в охоронній зоні пам`ятки здійснюється без наявності у виконавця робіт дозволів органів охорони культурної спадщини, виданих в установленому законом порядку з попереднім проведенням необхідних науково-дослідних робіт; Приписом №05-02/415 від 13 вересня 2017 р. Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини встановлено проведення ремонтно-будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 без дозвільної та проектної документації та без укладання охоронного договору на користування частини пам`ятки культурної спадщини з органом охорони;
- розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №400 від 11 вересня 2017 року «Про приведення самовільно реконструйованої частини комунальної квартири АДРЕСА_1 в первинний стан» зобов`язано ОСОБА_1 до 15.09.2017 року привести самовільно реконструйовану частину комунальної квартири у первинний стан.
Відповідно до статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом приведення самочинної будівлі у попередній стан у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.
Частиною першою статті 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно з частиною сьомою статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Статтею 152 Житлового кодексу Української PCP (далі - ЖК Української PCP) встановлено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, що можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об`єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об`єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт. Ухвалюючи рішення у справі та частково задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_1 привести загальні приміщення квартири АДРЕСА_1 в попередній стан, відповідно до Технічного паспорту, виданого 25 березня 2010 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю, районний суд обґрунтовано вважав, що наявними у справі доказами доведено здійснення зазначених вище самочинних робіт з реконструкції 123/1000 частини квартири саме ОСОБА_1 , а також значне погіршення внаслідок її незаконних дій житлово-побутових умов ОСОБА_2 , яка є співвласником квартири, та перешкоджання останній у користуванні належній їй власністю.
Також суд вірно вважав що будинок АДРЕСА_5 є пам`яткою архітектури місцевого значення та перебуває під охороною держави.
Колегія суддів також враховує, що рішенням Одеського апеляційного суду від 23.07.2019 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 12.02.2020 року частково задоволені позовні заяви Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та ОСОБА_3 , зобов`язано  ОСОБА_1 привести загальні приміщення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме: демонтувати дверний блок та відремонтувати підлогу в загальному коридорі (відображеному в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 05 листопада 2009 року під номером 21); відновити стіни між коридором та житловим приміщенням ОСОБА_1 (відображеним в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 05 листопада 2009 року під номерами 21 та 23 відповідно) у межах та розмірах, встановлених технічним паспортом; відкрити прохід до загальної кухні (відображеної в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 05 листопада 2009 року під номером 27) та доступ до аварійного виходу, розташованого в ній. Зобов`язано  ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, а саме: загальними приміщеннями квартири АДРЕСА_1 : загальною кухнею площею 21,1 кв. м; загальним коридором площею 28,0 кв. м. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , проведену державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскровим О. В., номер запису про право власності - 22879083, дата державної реєстрації - 13 жовтня 2017 року, час - 15:21:19.
Враховуючи наведене, висновок районного суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобов`язання ОСОБА_1 привести загальні приміщення квартири АДРЕСА_1 в попередній стан, відповідно до Технічного паспорту, виданого 25 березня 2010 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю відповідають встановленим у справі обставинам, підтверджуються належним чином дослідженими доказами і засновані на законодавстві.
Доводи апеляційної скарги, що після пожежі у кімнаті, яка в подальшому стала власністю ОСОБА_1 , на підставі листа керівника ЖКС «Порто-Франківський`від 19 грудня 2016 року, який не заперечував проти ремонту балки перекриття, було дозволено Торскій здійснити реконструкцію, є необґрунтованими, оскільки вказаний лист не є належним дозволом у розумінні законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про регулювання містобудівної діяльності» «Про архітектурну діяльність» та «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того відповідачем не надано беззаперечних доказів, що пожежа мала місце безпосередньо перед набуттям або вже під час набуття відповідачем права власності на її частку у квартирі і що пожежею було пошкоджено саме її кімнату і проведений комплекс робіт дійсно повернув майно у той стан в тих межах та об`ємах, які існувала до пожежі.
Доводи апеляційної скарги, що проведені роботи не є самочинними з посиланням на висновок судового експерта Рапача К.В. № 64/18 від 20.09.208 року не можуть бути взятими до уваги, оскільки не спростовують факт проведення ОСОБА_1 самочинної реконструкції квартири, яка встановлена Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і дана постанова від 20.07.2017 року за частиною 1 статті 188-42 КУпАП України, якою на ОСОБА_1 накладено штраф, останньою не оскаржена і не скасована.
Інші доводи апеляційної скарги, що рішенням суду відповідача зобов`язують фактично повернути квартиру у попередній стан, який фактично був аварійним, є неспроможними і не можуть бути взятими до уваги, оскільки судом захищені права іншого співвласника квартири, які були порушені внаслідок проведеної відповідачкою самочинної реконструкції квартири шляхом повернення її в попередній стан. При цьому в рішенні суду не йдеться про повернення квартири в аварійний стан, існування якого відповідачем не доведено.
Крім того, перебування майна в аварійному стані, що створює небезпеку для проживання і проведення відповідачем у зв`язку з цим реконструкції квартири, за передбачених законом підстав і доведеності факту необхідності проведення таких робіт, може бути у певних випадках підставою для відшкодування вартості придбаних матеріалів та робіт з реконструкції майна. Проте в будь-якому разі проведення реконструкції не може погіршувати житлово-побутові умови іншого співвласника квартири та його право користування загальними приміщеннями квартири.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено: 23.06.2020 року.

Головуючий        О.М. Таварткіладзе
Судді:        А.П. Заїкін
С.О. Погорєлова