ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1116/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/2969/19 Категорія:  	Соколишина Л. Б. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 липня 2020 року : Черкаський  апеляційний суд в складі:

суддів                                            Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М. 
за участю секретаря                          Анкудінов О.І.                                       

                       розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2020 року, ухваленого у складі судді Соколишиної Л.Б., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в порядку суброгації, -

в с т а н о в и в :

               У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в порядку суброгації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 травня 2018 року по вул. Хоменка, 15 в місті Черкаси, внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mersedes Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим учасниками ДТП було складено Європротокол. 
На момент ДТП автомобіль "Volkswagen" був застрахований у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до договору комплексного страхування «Автоцивілка+» № 04-2.0032479.0001 від 16 березня 2018 року, у зв`язку з чим до останнього звернувся власник пошкодженого автомобіля із заявою про страховий випадок від 25 травня 2018 року. 
На виконання умов договору 07 червня 2018 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на підставі рахунку № М-00287 від 28 травня 2018 року виплатило страхове відшкодування у розмірі 15083 гривень для відновлювального ремонту транспортного засобу страхувальника. 
Цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Країна», у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулося до ПАТ «СК «Країна» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку суброгації. 04 квітня 2019 року ПАТ «СК «Країна» відповідно до умов договору обов`язкового страхування АМ/2128364 сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування в розмірі 10558 гривень 15 копійок (франшиза 1000 гривень відповідно до умов Полісу №АМ/2128364).
25 січня 2019 року між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли згідно Додатку № 165 до Договору № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» до ОСОБА_1 , оскільки страхової виплати ПАТ «СК «Країна» не було достатньо для повного відшкодування понесених збитків. 
18 червня 2019 року ТОВ «Маркс.Капітал» звернулося до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 4524 гривень 85 копійок. Однак, вищевказана вимога залишилась без реагування з боку відповідача. 
На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» матеріальну шкоду в розмірі 4524 гривень 85 копійок, судові витрати: судовий збір в сумі 1921 гривня та 6000 гривень -  витрати, що пов`язані з правничою допомогою адвоката.  
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2020 року у задоволені позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволені позову, суд виходив з того, що розмір збитку, завданого внаслідок ДТП, не перевищує ліміт відповідальності страхової компанії відповідача, тому суб`єктом, який мав задовольнити вимогу позивача, є страховик відповідача. Також суд вказав на відсутність доказів які підтверджують проведені виплати.
               Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Маркс.Капітал» матеріальну шкоду в розмірі 4524 гривні 85 копійок та судові витрати, що пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 6000 гривень, витрати по сплаті судових зборів за подання позовної заяви та апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 
               В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ПрАТ «СК «Україна», сплативши на рахунок первісного кредитора ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» страхове відшкодування в розмірі 10558 гривень 15 копійок (без врахування франшизи та зносу транспортного засобу) виконало зобов`язання у повному обсязі, оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-траспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, обов`язок зі сплати франшизи та вартості зносу транспортного засобу покладається на відповідача. Також зазначає, що обов`язок підтвердити або спростувати правильність розрахунку, здійсненого ПрАТ «СК «Країна» покладається на відповідача, оскільки це страхова компанія у якій було застраховано його відповідальність. 
Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.
               Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
       Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 травня 2018 року по вул. Хоменка у м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Volkswagen Transporter" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 25 травня 2018 року, відповідно до якого відповідач свою вину визнав. (а.с. 15)
        Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. 
       Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
       16 березня 2018 року між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір комплексного страхування «Автоцивілка +», предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем "Volkswagen Transporter" державний номерний знак НОМЕР_2 . (а.с. 16-18)
    Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
       Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
       25 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок. (а.с. 21-23)
       З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що внаслідок ДТП, яка сталася 25 травня 2018 року по вул.Хоменка у м. Черкаси, автомобілю "Volkswagen Transporter" було завдано пошкодження, а саме деформація переднього бампера, лівого крила, капота, передньої панелі, лівої фари. (а.с.15)
Відповідно до страхового акту № 0018765.05.18/1 від 31 травня 2018 року подія, яка сталася  25 травня 2018 року по вул. Хоменка у м. Черкаси є страховою. Загальна сума страхового відшкодування становить 15083 гривні (а.с. 24).
07 червня 2018 року  ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 15083 гривні, що підтверджується  платіжним дорученням № 1829 від 07 червня 2018 року. (а.с. 25).
Згідно з частиною першою статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Аналогічна норма закріплена у статті 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування - регресні вимоги. Фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресним вимогам клієнта згідно додатку до договору, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. (а.с. 13)
       Згідно з додатком № 165 від 18 червня 2019 року до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 в якості регресної вимоги, що передається за договором, зазначено вимогу до боржника ОСОБА_1 , який є відповідачем по справі, розмір страхового відшкодування (розмір вимоги) 4524 гривень 85 копійок відповідно до договору страхування № 04-2.0032479.0001 від 16 березня 2018 року.
На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «Країна» за полісом АМ 002128364, відповідно до якого франшиза складає 1000 гривень, ліміт за шкоду майну становить 100000 гривень. (а.с. 20) 
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.
Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц.
В даній справі предметом спору є стягнення різниці між фактично виплаченою сумою та виплаченим страховим відшкодуванням, тому посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного суду у справі №755/18006/15-ц від 4 липня 2018 року є помилковим, оскільки обставини в даних справах є різними.
Разом з тим, за твердженнями позивача,  ПАТ «СК «Країна» сплатило на рахунок ПрАТ «Саламандра-Україна» страхове відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП у розмірі 10558 гривень 15 копійок, хоча сума страхового відшкодування була заявлена у розмірі 15083 гривень. Тобто, ПАТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування у меншому розмірі ніж фактично понесені ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» витрати (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу).
Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження виплати страховиком відповідача – ПАТ «СК Країна» на користь ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхового відшкодування, у зв`язку з настанням страхового випадку та його розміру. Крім того, сума страхового відшкодування була визначена ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виходячи із того, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 15083 гривень, при цьому коефіцієнт зносу транспортного засобу складає 0,0000, що підтверджується розрахунком страхового відшкодування до страхового акту №0018765.05.18/1. (а.с. 24)
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України). 
Враховуючи відсутність документально підтвердженого розміру виплати страховиком відповідача - ПАТ «СК «Країна» на користь ПрАТ «Саламандра-Україна» страхового відшкодування, у зв`язку з настанням страхового випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених вимог до ОСОБА_1 .
До апеляційної скарги апелянтом приєднано докази у справі, а саме: копію запиту ТОВ «Макрс.Капітал» до ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» від 21 квітня 2020 року та копію відповіді ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» з випискою по рахунку від 04 квітня 2019 року. 
Суд не приймає вказані докази до розгляду з наступних підстав. 
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Причина неподання вказаних доказів апелянтом зазначено та, що такі докази отримані після винесення рішення, що не є причиною, яка об`єктивно не залежала від апелянта, оскільки такі докази останній міг отримати навіть до подачі позову, а у випадку труднощів, клопотати про їх витребування судом.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Перешкод, у передбаченому ЦПК порядку, отримати та подати до суду першої інстанції докази у ТОВ «Маркс.Капітал» не було, більше того останнє звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.1). Крім того, не зважаючи на те, що судом першої інстанції явка сторін була визнана обов`язковою, позивач двічі звертався до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с.57, 67) в яких зазначав про подачу необхідних доказів, у зв`язку з чим, має нести ризик настання негативних наслідків пов`язаних з вчасно неподаними доказами.
З тих же підстав апеляційний суд не приймає докази подані до суду апеляційної інстанції ТОВ «Маркс.Капітал» 7 липня 2020 року, а саме лист СК «Країна» та платіжне доручення №5748, а також 22 червня 2020 року лист СК «Країна».
Окрім цього клопотання про долучення вказаних доказів взагалі не містить обґрунтування та докази які підтверджували б неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від ТОВ «Маркс.Капітал» та не додано доказів які підтверджували б надсилання їх копій іншим учасникам справи, а згідно частини 9 статті 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
       Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, та розглянув справу на підставі доказів, поданих учасниками справи, і підстав для зміни чи скасування рішення суду, апеляційна інстанція не вбачає, оскільки рішення по суті є правильним.
               Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,- 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» – залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в порядку суброгації – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України. 
Повний текст постанови складений 9 липня 2020 року.

Судді