ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 липня 2020 року           справа №200/12339/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                      Блохіна А.А.,
                                 Сіваченко І.В.
при секретарі судового засідання Кобець О.А.
за участю сторін по справі: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Кошкош О.О.) від 29 січня 2020 року по справі №200/12339/19-а, повний текст складений 29 січня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дії по зменшенню грошового забезпечення у розмірі 3069,00 грн. у травні 2019 року, 2313,00 грн. у червні 2019 року, 4383,00 грн. у липні 2019 року, 1338,00 грн. у серпні 2019 року; зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачене грошове забезпечення в розмірі 3069,00 грн у травні 2019 року, 2313,00 грн. у червні 2019 року, 4383,00 грн. у липні 2019 року, 1338,00 грн. у серпні 2019 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в задоволені позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Що стосується порушення норм процесуального права позивачка зазначила, що вона не була належним чином повідомлена про судові засідання, чим порушено її права. Позивачка також зазначила, що суд першої інстанції жодного разу не надіслав їй повістки і не повідомив про те, що на зазначені дати були призначені судові засідання. Судом першої інстанції також не враховано її пояснення про те, що премію було саме зменшено, що підтверджується поясненнями начальника СВ Лівобережного ВП Пузир В.М., у яких зазначено про підстави зменшення розміру премії, а саме «прийняв рішення де преміювати у зв`язку з тим, що тривалий час хворіла та за порушення службової дисципліни», тобто в справі всі наявні докази того, що розмір премії їй було зменшено. Позивачка також зазначила, що суд першої інстанції не вірно застосував норми діючого законодавства, якими встановлені гарантії для жінок, які мають дітей віком до 3 років. Позивачка вважає, що згідно діючого законодавства доки її дитині не виповниться три роки вона взагалі не може отримувати зарплату нижче середньої плати, яку вона отримувала до виходу на роботу згідно ч.3 ст.178 Кодексу законів про працю України.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Відповідач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, доповнення до відзиву, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка проходить службу в Національній поліції України з 7 листопада 2015 року на посаді старшого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області, на підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 21.04.2017 р.№ 198 о/с.
Позивачкою складено скаргу від 23 липня 2019 року на ім`я начальника ГУ НП в Донецькій області Семенишина М.О., в якій зазначає, що працює на посаді з 2008 року, зауважень щодо виконання обов`язків не отримувала, після відпустки по догляду за дитиною 24 квітня 2019 року приступила до роботи. Вказує, що начальник СВ Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області Пузир В.М. без поважних причин 29 квітня 2019 року,         18 травня 2019 року викликав позивача на роботу у вихідний день, 17 травня 2019 року після            19 години, і безпідставно надав вказівку утримувати із заробітної плати грошові кошти у травні, червні і липні 2019 року /а.с. 6-7/.
Листом від 02 вересня 2019 року № В-645/20/02-2019 Слідчим управлінням ГУНП в Донецькій області надано відповідь на скаргу позивачки, в якій вказано, що наказом ГУНП від 23 серпня 2019 року №2217 призначено службове розслідування в ході проведення якого факти, викладені у скарзі, знайшли своє часткове підтвердження. За результатами розслідування начальника СВ Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 М ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Грошове забезпечення за травень 2019 року липень 2019 року виплачене позивачці згідно з вимогами законодавства /а.с. 8-10/. Позивачкою надано, також, копію пояснень ОСОБА_4 із цього приводу /а.с. 89-90/.
Позивачкою до матеріалів справи долучено також її рапорт від 07 жовтня 2019 року на ім`я начальника ГУ НП в Донецькій області Семенишина М.О. щодо надання дозволу на ознайомлення із матеріалами службового розслідування /а.с. 11/.
Відповідно до довідки про доходи ГУ НП в Донецькій області від 04 червня 2019 року позивачці нараховано: за травень 2019 року 11520,88 грн. /а.с.13/. 
У розрахункових листах позивачки /а.с. 14/ зазначено, що їй було нараховано грошове забезпечення:
- у травні 2019 року - 11520,88 грн., отримано 11232,86 грн., в тому числі премії за період з 01.05.2019 р. по31.05.2019р.  4820,96 грн.;
- у червні 2019 року - 12295,39 грн., отримано 11988,01 грн., в тому числі премія з 01.05.2019р. по 30.05.2019р.- 5821,31 грн.;
- у липні 2019 року  10172,90 грн., отримано 9918,58 грн., в тому числі премія за період з 01.07.2019р. по 19.01.2019 р. 2954,78 грн., з 20.07.2019р. по 30.07.2019р. 1706,38 грн., з 01.06.2019р. по 30.06.2019р. із перерахунком лікарняних 1000,35 грн.
Згідно із посвідченням серії МВ НОМЕР_1 040023 /а.с. 18/ та рішенням від 14 грудня 2018 року №8/I/V/23 /а.с. 19/ позивачка має статус учасника бойових дій.
Чоловіком позивача, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 по інвалідності /а.с. 20/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька позивачки, ОСОБА_6 , про що 23 серпня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво серії НОМЕР_3 /а.с. 24/.
Позивачка має на утриманні також сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видано 22 грудня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області) /а.с. 112/.
В довідці про середньомісячний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) зазначено, що у вересні 2019 року позивачці нараховано грошове забезпечення в сумі 13 408,13 грн. (в тому числі премії 5 364,38 – 66,690%), у жовтні 2019 року – 13 408,13 грн. (в тому числі премії 5 364,38 грн. – 66,690%) /а.с. 43/.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII.
Згідно зі статтею 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами частин 1 та 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 1 Постанови КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 2 пункту 4 цієї Постанови надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Тобто, за приписами наведеної норми керівникам органів, закладів та установ Національної поліції надано право, зокрема, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення.
Положеннями пункту 3 розділу I Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС від 6 квітня 2016 року N 260, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять, зокрема, премії.
Порядок преміювання поліцейських визначено у пункті 12 розділу II Порядку № 260, згідно якого керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці. Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 27 квітня 2020 року у справі №816/2038/17.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом ГУНП в Донецькій області №225 від 23 серпня 2019 року «Про встановлення у серпні 2019 року премії та додаткових видів грошового забезпечення і заробітної плати працівникам апарату ГУНП у Донецькій області та територіальних підрозділів» встановлено премію поліцейським ГУНП у Донецькій області у відсотках до основних видів грошового забезпечення відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби /а.с. 48/.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 25 липня 2019 року № 1906 «Про встановлення у липні 2019 року премії та додаткових видів грошового забезпечення і заробітної плати працівникам апарату ГУНП у Донецькій області та територіальних підрозділів», встановлено премію поліцейським ГУНП у Донецькій області у відсотках до основних видів грошового забезпечення відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 25 червня 2019 року № 1602 «Про встановлення у червні 2019 року премії та додаткових видів грошового забезпечення і заробітної плати працівникам апарату ГУНП у Донецькій області та територіальних підрозділів», встановлено премію поліцейським ГУНП у Донецькій області у відсотках до основних видів грошового забезпечення відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 24 травня 2019 року № 1321 «Про встановлення у травні 2019 року премії та додаткових видів грошового забезпечення і заробітної плати працівникам апарату ГУНП у Донецькій області та територіальних підрозділів», встановлено премію поліцейським ГУНП у Донецькій області у відсотках до основних видів грошового забезпечення відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби.
За даними управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Донецькій області /а.с. 53/, позивачка перебувала на лікуванні з 27.05.2019р. по 05.06.2019р., з 06.06.2019р. по 20.06.2019р., з 20.06.2019р. по 03.07.2019р., з 04.07.2019р. по 19.07.2019р..
За довідкою (у табличній формі) СВ Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області, залученої відповідачем до матеріалів справи /а.с. 44-47/, керівником СВ запропоновано старшому слідчому Бєлобоковій Т.А. визначити премію у відсотках у травні 2019 року 85,706%, у червні 2019 року - 85,706%, у липні 2019 року 78,367%, у серпні 2019 року 54,263%.
Відповідно до довідки управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Донецькій області від 08.11.2019р. № 778 про грошове забезпечення позивачки, у травні 2019 року їй нараховано грошове забезпечення в сумі 11232,86 грн. (премія 4820,96 грн. (85,706%) за 05.2019р., 96,84 грн. перерахунок за квітень 2019 року), у червні 2019 року 11988,01 грн. (премія 5821,31 грн. (103,49%) за 06.2019), у липні 2019 року 9918,58 грн. (премія 2954,78 грн. (85,706%), 01.07-19.07), 1706,38 грн. (78,367%), 20.07-31.07) 1000,35 грн. (перерахунок за червень 2019 року), у серпні 2019 року 12963,23 грн. (в тому числі премія 4364,78 грн. (54,263%) /а.с. 52/.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що під час розгляду справи не знайшов підтвердження факт порушення прав позивачки щодо призначення та виплати грошового забезпечення (в тому числі преміювання) у травні, червні, серпні 2019р., а тому правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що премія як складова, в цьому випадку, грошового забезпечення, не є обов`язковою, беззастережною виплатою, яка підлягає нарахуванню і виплаті кожному поліцейському за підсумками місяця (як-от посадовий оклад).
Водночас, заохочувальний, стимулюючий характер премії як складової грошового забезпечення передбачає, що керівництво може диференціювати розмір премій поліцейських, зокрема (але не виключно), з урахуванням якості та обсягу виконаних завдань. Тому обґрунтованих підстав вимагати, щоб керівництво преміювало усіх працівників однаково, чи принаймні нарівні з іншим працівником немає, адже розмір премії залежить як від фінансових можливостей органу, так і від результатів/продуктивності виконання посадових обов`язків. Щодо останнього, то чітких критеріїв/нормативів тут бути не може (з огляду на завдання і функції, які покладено на ГУ НП, особливості посадових обов`язків кожного із працівників). 
Щодо вимог позивачки про безпідставне зменшення грошового забезпечення у липні 2019р., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Під час апеляційного провадження позивачкою було надано наказ Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 25.06.2019 року №469, згідно пункту 11 якого позивачці зменшено розмір премії у липні 2019 року на 60%.
Як зазначає позивачка, про існування цього наказу їй стало відомо при отриманні відзиву від відповідача по цій справі, у зв`язку з чим нею було подано до суду клопотання від 16.01.2020р. (а.с.129-130) про відкладення розгляду справи для надання можливості витребувати цей наказ у відповідача. Однак, наведене клопотання судом першої інстанції не було вирішено.  
Суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями ч.4 ст.308 КАС України, вважає за можливе прийняти наказ Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 25.06.2019 року №469 в якості доказу по цій справі.
Наказом від 16.06.2020р. №664, п.11 наказу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 25.06.2019 року №469 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - скасовано.
Згідно до пояснень відповідача від 06.07.2020р., внаслідок скасування наказу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 25.06.2019 року №469, перерахунок премії за липень 2019р. позивачці не здійснювався.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачене грошове забезпечення у вигляді премії за липень 2019р. шляхом збільшення розміру премії на 60%, право на отримання якої позивач була позбавлена на підставі наказу від 25.06.2019 року №469.
За таких обставин, вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. 
Посилання позивачки на порушення відповідачем вимог положень ст. 178, ст.184 Кодексу законів про працю України, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступе.
Стаття 178 Кодексу законів про працю України врегульовано порядок переведення на легшу роботу вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, за приписами якої вагітним жінкам відповідно до медичного висновку знижуються норми виробітку, норми обслуговування або вони переводяться на іншу роботу, яка є легшою і виключає вплив несприятливих виробничих факторів, із збереженням середнього заробітку за попередньою роботою. 
До вирішення питання про надання вагітній жінці відповідно до медичного висновку іншої роботи, яка є легшою і виключає вплив несприятливих виробничих факторів, вона підлягає звільненню від роботи із збереженням середнього заробітку за всі пропущені внаслідок цього робочі дні за рахунок підприємства, установи, організації. 
Жінки, які мають дітей віком до трьох років, в разі неможливості виконання попередньої роботи переводяться на іншу роботу із збереженням середнього заробітку за попередньою роботою до досягнення дитиною віку трьох років. 
Якщо заробіток осіб, зазначених у частинах першій і третій цієї статті, на легшій роботі є вищим, ніж той, який вони одержували до переведення, їм виплачується фактичний заробіток.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не була переведена на іншу роботу, яка є легшою, а тому відсутні правові підстави для розповсюдження наведеної норми на спірні правовідносини.
Відповідно до вимог стаття 184 Кодексу законів про працю України забороняється відмовляти жінкам у прийнятті на роботу і знижувати їм заробітну плату з мотивів, пов`язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, а одиноким матерям - за наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю. 
В матеріалах справи відсутні докази щодо зниження позивачці заробітної плати з мотивів, пов`язаних з наявністю у неї дітей віком до трьох років. 
За таких обставин, доводи позивачки щодо зменшення їй розміру премії внаслідок наявності у неї дитини, колегією суддів не прийнято до уваги.
Щодо порушення норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання на 28.10.2019 року об 10 год.05 хвл..
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року підготовче засідання відкладено до 25 листопада 2019 року до 11 год. 15 хвл.. Ця ухвала була отримана позивачкою 02.11.2019р., що засвідчується відповідним поштовим повідомленням про вручення.
Ухвалою суду першої інстанції від 25.11.2019р. підготовче засідання відкладено на 09.12.2019р.
Зазначену ухвалу було направлено на поштову адресу позивачки, однак до суду повернувся конверт із зазначеною ухвалою.
Ухвалою суду від 09.12.2019р. відкладено розгляд справи на 23.12.2019р. о 09 год. 45 хвл.. Ця ухвала була отримана позивачкою 28.12.2019р., що засвідчується відповідним поштовим повідомленням про вручення.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2019р. закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 20.01.2020р. на 11 год. 30 хвл.. Ця ухвала була отримана позивачкою 28.12.2019р., що засвідчується відповідним поштовим повідомленням про вручення.
Ухвалою суду першої інстанції від 15.01.2020р. позивачці було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
У зв`язку з тим, що у судове засідання, призначене на 20 січня 2020р., сторони не з`явилися, судом першої інстанції судове засідання було проведено в порядку письмового провадження.
З огляду на наявність в матеріалах справи доказів надіслання на адресу позивачки ухвал суду про дату розгляду справи та наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивачки щодо відсутності в матеріалах справи доказів надіслання їй повісток про виклик у суд.
Керуючись статтями 310, 315, п.1 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №200/12339/19-а – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №200/12339/19-а - скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дії по зменшенню грошового забезпечення у розмірі 3069,00 грн. у травні 2019 року, 2313,00 грн. у червні 2019 року, 4383,00 грн. у липні 2019 року, 1338,00 грн. у серпні 2019 року; зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачене грошове забезпечення в розмірі 3069,00 грн у травні 2019 року, 2313,00 грн. у червні 2019 року, 4383,00 грн. у липні 2019 року, 1338,00 грн. у серпні 2019 року – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області по зменшенню ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді премії за липень 2019р..
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачене грошове забезпечення у вигляді премії за липень 2019р., шляхом збільшення розміру премії на 60%. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 липня 2020 року.
Повне судове рішення складено 08 липня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 08 липня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий:                                                                                                 Т.Г. Гаврищук 

    Судді:                                                                                                          А.А. Блохін 

                                                                                                                          І.В. Сіваченко