ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3084/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:  
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,
секретар судового засідання Іванов І.В.

за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом: Л.М. Баранчук,
від відповідача за первісним позовом: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича 
на рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 (суддя                Шаратов Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 17.02.2020) 
у справі № 916/3084/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" 
до відповідача Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича 
про усунення перешкод у користуванні приміщенням павільйону та звільнення зазначеного приміщення
та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" 
про тлумачення умов договору та про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні орендованим майном,

ВСТАНОВИВ: 

          У жовтні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Веста" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Чигидіна Дениса Анатолійовича про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні приміщенням павільйону загальною площею 36 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, та зобов`язання звільнити зазначене приміщення протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили. 
          Свої позовні вимоги, із посиланням на статті 525, 526,частини першу, другу статті 598, частину першу статті 627, частину першу статті 628, статтю 629, частини першу, третю статті 651, статтю 785 Цивільного кодексу України, статтю 188  Господарського кодексу України позивач обґрунтував неправомірними діями відповідача щодо відмови в звільнені приміщення павільйону та повернення його за актом приймання-передачі після припинення дії Договору оренди від 01.07.2019              № 10/06/19-К. 
          У листопаді 2019 ФОП Чигидін Денис Анатолійович звернувся до Господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Веста" з вимогами про:
          - постановлення рішення про тлумачення змісту умови підпункту 5.2.3 пункту 5.2 Договору оренди № 10/06/19 - К від 01.07.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" та Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем наступним чином:
          "У разі наявності визначених договором або законом підстав для дострокового розірвання орендодавцем договору оренди в односторонньому порядку, договір є розірваним за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів, а фраза "за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів" є лише визначенням правового механізму розірвання відповідного договору за наявності визначених на це законом або договором підстав";
- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста"                                    (код ЄДРПОУ 25423138, адреса місця знаходження: 65039, м. Одеса, вул. Транспортна, буд. 5/1) усунути перешкоди у користуванні приміщенням павільйону, загальною площею 36 кв.м., що розташований на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, наступним чином:
- не перешкоджати у вільному доступі фізичній особі - підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу до приміщення павільйону, загальною площею 36 кв.м., що розташований на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, що знаходиться у користуванні фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича, згідно із умовами договору оренди від 01.07.2019 № 10/06/19-К;
- відновити електропостачання павільйону, загальною площею 36 кв.м.,                            що розташований на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, що знаходиться у користуванні фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича, згідно із умовами договору оренди від 01.07.2019 № 10/06/19-К.
Місцевим господарським судом прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у даній справі. 
Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги ФОП Чигидін Д.А. зазначає, що остання умова підпункту 5.2.3 пункту 5.2 вказаного договору, на яку посилається позивач за первісним позовом, як на підставу його припинення, - "шляхом письмового попередження Орендаря про розірвання даного Договору за чотирнадцять календарних днів", визначає тільки механізм такого припинення за наявності визначених на це законом або договором підстав. А відтак, ця умова повинна бути витлумачена таким чином, що вона не є самостійною підставою для одностороннього дострокового розірвання договору оренди з ініціативи Орендодавця, а є лише механізмом такого розірвання за наявності визначених на це законом або договором підстав, при цьому  припинення договору за ініціативою однієї із сторін без будь-яких на це підстав, умовами договору та законодавством не передбачено.  
Зустрічні позовні вимоги про зобов`язання ТОВ "Веста" усунути перешкоди у користуванні приміщенням павільйону: не перешкоджати у вільному доступі фізичній особі - підприємцю Чигидіну Д.А. до приміщення павільйону, та відновити електропостачання павільйону, із посиланням на статті 319, 321, 391, 396 Цивільного кодексу України, обґрунтовані порушенням прав орендаря за договором оренди, термін дії якого не закінчився і який в установленому порядку достроково не припинений та не розірваний.    
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі            № 916/3084/19 позов ТОВ "Веста" до ФОП  Чигидіна Д.А. задоволено, зобов`язано ФОП Чигидіна Дениса Анатолійовича усунути перешкоди в користуванні приміщенням павільйону загальною площею 36 кв.м., розташованого за адресою:  м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А та зобов`язати звільнити зазначене приміщення протягом 10 (десяти) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, стягнуто з ФОП Чигидіна Дениса Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" 1      921 грн.- витрат на сплату судового збору. В задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" відмовлено повністю.
При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що одностороння відмова від договору як один із способів розірвання договору можлива лише в разі встановлення права на таку відмову договором або законом, при цьому при односторонній відмові від договору правомочній стороні не потрібно звертатись з вимогою до суду чи інших уповноважених органів та не потрібна згода іншої сторони, а достатнім є визнання іншої сторони, що вона отримала це повідомлення.
Отже, суд дійшов висновку, що договір від 01.07.2019 є достроково розірваним в односторонньому порядку у зв`язку із відмовою ТОВ «Веста», здійсненою на підставі та відповідно до підпункту 5.2.3 пункту 5.2 договору шляхом направлення повідомлення №142/2 від 28.08.2019. При цьому, відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог про тлумачення умов договору, суд зазначив, що текст підпункту 5.2.3 пункту 5.2 договору "- за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів" є самостійною обставиною, за наявності якої орендодавець має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку і вимагати повернення об`єкту оренди, а позовні вимоги ФОП Чигидіна Д.А. про тлумачення змісту зазначених умов договору оренди фактично зводяться до розширення і доповнення умов договору .
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2020, ФОП Чигидін Д.А. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в повному обсязі відмовити у задоволенні первісних позовних вимог, а зустрічні позовні вимоги задовольнити.
Скаржник вважає, що при прийнятті оскарженого рішення місцевий суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття неправильного рішення, яке підлягає скасуванню.
Зокрема, скаржник вважає неправомірним висновок суду стосовно того, що сторони умовами договору погодили право орендодавця припинити дію договору  оренди шляхом письмового попередження про це орендаря за 14 календарних днів та вимагати повернення об`єкту оренди,  тоді як  нормами чинного законодавства та умовами договору не передбачено припинення договору за ініціативою однієї із сторін без будь-яких на це законодавчо визначених підстав, при цьому скаржник посилається на правову позицію, викладену в постановах Верховного суду від 20.08.2019 у справі № 916/1678/19 та від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18
Крім того, за твердженням апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що текст підпункту 5.2.3 пункту 5.2 договору "- за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів" є самостійною обставиною, за наявності якої орендодавець має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку і вимагати повернення об`єкту оренди, оскільки не врахував, що наведена умова є лише механізмом такого розірвання за наявності визначених на це законом або договором підстав, а відповідна позовна вимога щодо тлумачення зазначеного пункту договору заявлена саме з метою з`ясування змісту цього підпункту договору без розширення його змісту.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі. 
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.05.2020 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі № 916/3084/19 призначено на 16.06.2020 об 11:00 год. 
Судова колегія зазначає, що справа №916/3084/19 розглядається поза межами встановленого частиною 2 статті 273 ГПК України строку - у розумний строк, тривалість якого визначено з урахуванням існування в Україні карантину через спалах у світі короновірусу "COVID-19".
Так, 04.05.2020 Кабінет Міністрів України на позачерговому засіданні ухвалив рішення про продовження карантину в Україні до 22.05.2020, однак з карантинними послабленнями з 11.05.2020, зокрема, дозволено працювати за певних умов адвокатам, нотаріусам тощо.
Враховуючи викладене, прийняття Урядом України рішення про пом`якшення режиму карантину, введеного у зв`язку з поширенням короновірусу "COVID-19", колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даної справи.
16.06.2020 до суду апеляційної інстанції електронною поштою надійшло клопотання  відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника апелянта - адвоката Рабзі О.Ю. Вказане клопотання ухвалою суду від 16.06.2020 було задоволено і розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.08.2020 о 14:00 год.             
04.08.2020 до суду апеляційної інстанції електронною поштою повторно надійшло клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи, яке задоволено ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2020, розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.08.2020 о 10:00 год.             
У судовому засіданні 14.08.2020 оголошено перерву до 02.09.2020 о 14:00 год.          
В судовому засіданні 02.09.2020 представник позивача за первісним позовом просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. 
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Веста" є балансоутримувачем об`єкту благоустрою - парк культури та відпочинку ім. Горького на підставі Договору від 19.06.2009, укладеного з Виконавчим комітетом Одеської міської ради. /а.с. 11-17/.
01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" та Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем укладено Договір оренди  № 10/06/19-К (далі - Договір від 01.07.2019). /а.с. 23-28/.
Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1, пунктів 2.1, 2.4, 3.1 Договору                           від 01.07.2019 орендодавець (Позивач) зобов`язується передати орендарю (Відповідач) за плату на визначений строк у строкове платне користування (оренду) об`єкт для здійснення останнім господарської діяльності. Об`єкт - павільйон, загальною площею 36 кв.м., розташований за адресою: Україна, м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А. Об`єкт оренди використовується орендарем у сфері ресторанного господарства. Договір оренди діє з 01.07.2019 до 31.12.2019. 
Згідно із пунктами 3.1, 8.1 Договору від 01.07.2019 він діє з 01.07.2019 до 31.12.2019. Орендар орендує приміщення з моменту отримання його за Актом приймання-передачі строком до 31.12.2019.
Орендоване майно передано ФОП Чигидіну Д.А. за Актом прийому-передачі майна  від 01.07.2019 (Додаток № 1). /а.с. 28/.
Згідно із підпунктом 5.2.3 пункту 5.2 Договору від 01.07.2019: "Орендодавець має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку (відмовитись від Договору) і вимагати повернення Об`єкту оренди, без сплати будь яких штрафних санкцій Орендарю, в наступних випадках:
- якщо Орендар протягом одного календарного місяця не вносить орендну плату та не сплачує відшкодування експлуатаційних витрат в повному обсязі передбаченому Договором;
- якщо Орендар не відновлює несправності та поломки інженерних комунікацій санітарно-технічного, інженерного й іншого устаткування, системи енергопостачання Об`єкту;
- якщо Орендар використовує Об`єкт всупереч Договору чи його прямому призначенню;
- якщо Орендар своїм недбалим поводженням створює загрозу пошкодженню Об`єкта оренди;
- якщо при поверненні Об`єкта оренди Орендар без поважних причин не підписує Акт прийому-передачі Об`єкта оренди;
Перелічені вище дії Орендаря свідчать про невиконання/неналежне виконання умов Договору та вважаються протиправними винними діями.
- у разі порушення справи про банкрутство щодо Орендаря;
- у разі оголошення про ліквідацію Орендаря;
- у разі реорганізації Орендаря;
- у разі припинення підприємницької діяльності Орендаря;
- за умови попередження Орендаря про розірвання даного Договору за чотирнадцять календарних днів.
У разі відмови Орендодавця від даного Договору з наведених вище причин/обставин, Договір є розірваним з моменту направлення Орендодавцем повідомлення про відмову від Договору.
Підпунктом 5.3.3 пункту 5.3 сторони погодили, що орендар зобов`язується не пізніше 3 (трьох) календарних днів після припинення дії договору або у випаду його дострокового розірвання з підстав, передбачених договором, законами або набрання рішеня суду законної сили, здати об`єкт оренди орендодавцю за актом прийому-передачі в стані придатному для експлуатації, але не гірше стану, що був на момент його передачі в оренду, за винятком нормального зносу. Оплаті підлягає весь період користування Об`єктом оренди до дня фактичної передачі.
31.08.2019 ТОВ "Веста" було надіслано на адресу ФОП Чигидіна Д.А. лист від 28.08.2019 вих. № 142/2 із повідомленням про розірвання укладеного між сторонами Договору від 01.07.2019 з 11 вересня 2019 року в односторонньому порядку, та додаванням Актів приймання-передачі (повернення) Об`єкту оренди в двох екземплярах, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошти»                   № 000048033 00008. Отримання цього листа не заперечується відповідачем. /а.с. 29, 30/. 
16.09.2019 комісією у складі представників ТОВ "Веста" Хлюстіної К.А.,                 Примака О.Ю. та представника ТОВ "Гром 7" Яковенко В.В. було складено Акт про відмову в звільненні приміщення павільйону /а.с. 33/. 
17.09.2019 комісією у складі представників ТОВ "Веста" Хлюстіної К.А.,                 Примака О.Ю. та представника ТОВ "Гром 7" Яковенко В.В. було складено Акт про                      не допуск до приміщення павільйону та про відмову в його поверненні за актом приймання-передачі. /а.с. 34/.
Позивач зазначає, що Договір від 01.07.2019 є достроково розірваним в односторонньому порядку у зв`язку із його відмовою, здійсненою на підставі та відповідно до підпункту 5.2.3 пункту 5.2 договору, а  оскільки договірні відносини між сторонами припинено у ФОП Чигидіна Д.А. відсутні будь-які правові підстави на здійснення господарської діяльності на об`єкті оренди, а тому позивач і звернувся до суду із вимогою про зобов`язання ФОП Чигидіна Д.А. усунути перешкоди в користуванні ним приміщенням павільйону загальною площею 36 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, та зобов`язання останнього звільнити зазначене приміщення протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили.           
У свою чергу, ФОП Чигидін Д.А. вважає за необхідне розтлумачити зміст умов підпункту 5.2.3 пункту 5.2 Договору від 01.07.2019 наступним чином: "У разі наявності визначених договором або законом підстав для дострокового розірвання орендодавцем договору оренди в односторонньому порядку, договір є розірваним за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів, а фраза "за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів" є лише визначенням правового механізму розірвання відповідного договору за наявності визначених на це законом або договором підстав", а також  вважає, що ТОВ "Веста" перешкоджає у вільному доступі фізичній особі - підприємцю Чигидіну Д.А. до приміщення павільйону, у зв`язку з чим також звернувся до суду із відповідним зустрічним позовом. 
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 та 2 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з ч. 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно з ч. 1 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Частинами 1 та 3 статті 291 ГК України встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.
Статтею 598 ЦК України встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.
З огляду на наведені норми законодавства суд апеляційної інстанції зазначає, що за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 922/3249/18).
Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.
          Як вказувалося вище, у підпункті 5.2.3 пункту 5.2 Договору від 01.07.2019 сторони узгодили, що: "Орендодавець має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку (відмовитись від Договору) і вимагати повернення Об`єкту оренди, без сплати будь яких штрафних санкцій Орендарю, в певних випадках, у т.ч. за умови попередження Орендаря про розірвання даного Договору за чотирнадцять календарних днів.
          ФОП Чигидін Д.А., звертаючись до місцевого господарського суд із зустрічним позовом, просив розтлумачити зміст зазначено підпункту договору наступним чином: "У разі наявності визначених договором або законом підстав для дострокового розірвання орендодавцем договору оренди в односторонньому порядку, договір є розірваним за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів, а фраза "за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів" є лише визначенням правового механізму розірвання відповідного договору за наявності визначених на це законом або договором підстав", однак місцевий господарський суд відмовив у задоволенні відповідної позовної вимоги, що на думку колегії суддів є правомірним з огляду на наступне.
          Згідно зі ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (ч.ч.1, 2). При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін (ч.3). Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (ч.4). 
          Таким чином, у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення. 
          Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.
          Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні. 
          Третім рівнем тлумачення (якщо перші два не дали результатів) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.
          Отже, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.
          У розумінні наведених положень законодавства тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.
          Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює наявні умови угоди. 
          Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину.
          Таким чином, при вирішенні питання щодо тлумачення змісту правочину, суду необхідно встановити наявність між сторонами договору спору, перевірити та встановити, в чому саме полягає порушення прав позивача і чи дійсно є обставини, на які посилається позивач достатніми підставами для застосування ст.213 ЦК України (така правова позиція наведена і в постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №916/1171/18).
          Сторони в підпункті 5.2.3 пункту 5.2 договору обумовили випадки, в яких орендодавець може відмовитись від договору, ці випадки перелічені у відповідному підпункті, після розділового знаку двокрапка, який вказує на те що частина тексту після нього, пов`язана смисловим стосунком з частиною тексту перед ним, а саме, щодо випадків розірвання договору (відмови від договору) і вимагання повернення об`єкту оренди. 
          Вказані "причини/обставини" відокремлені одна від одної розділовими знаками тире та крапка з комою, що свідчить про з`єднання в одне смислове та граматичне ціле самостійних за змістом частин безсполучникового речення. Отже за таких обставин місцевий господарський суд правомірно зазначив, що  текст "- за умови попередження Орендаря про розірвання даного Договору за чотирнадцять календарних днів" є самостійною обставиною, за наявності якої орендодавець має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку (відмовитись від Договору) і вимагати повернення об`єкту оренди. А у випадку відмови орендодавця від договору за наявності такої обставини, договір є розірваним з моменту направлення орендодавцем повідомлення про відмову від договору.  
     Разом з тим, тлумачення змісту відповідного підпункту договору наступним чином: "У разі наявності визначених договором або законом підстав для дострокового розірвання орендодавцем договору оренди в односторонньому порядку, договір є розірваним за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів, а фраза "за умови письмового попередження орендаря про розірвання даного договору за чотирнадцять календарних днів" є лише визначенням правового механізму розірвання відповідного договору за наявності визначених на це законом або договором підстав», фактично вносить зміни у даний пункт договору, що не є тлумаченням, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні відповідної позовної вимоги  ФОП Чигидіна Д.А.
          Вищевикладені обставини спростовують доводи апелянта щодо неправомірності рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
          Отже умовами укладеного позивачем та відповідачем договору, сторонами було узгоджено порядок його розірвання, зокрема, за ініціативою позивача, тобто в односторонньому порядку. При цьому, самостійною умовою та підставою такого розірвання є письмове повідомлення про це за 14 календарних днів.
          Враховуючи приписи підпункті 5.2.3 пункту 5.2 договору та отримання  відповідачем листа від 28.08.2019 із повідомленням про розірвання укладеного між сторонами Договору № 10/06/19-К від 01.07.2019 з 11 вересня 2019 року в односторонньому порядку, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що договір № 10/06/19-К. від 01.07.2019 є таким, що припинив свою дію у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку - 11.09.2019.
          Разом з тим в  матеріалах справи відсутні докази про повернення позивачу об`єкту оренди за Договором від 01.07.2019, а відтак місцевий господарський суд правомірного зазначив, що вимоги позивача за первісним позовом щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні приміщенням павільйону загальною площею 36 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, та зобов`язання звільнити зазначене приміщення протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили, підлягають задоволенню.
          Враховуючі припинення правовідносин між сторонами за Договором від 01.07.2019, суд першої інстанції також вірно встановив, що не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги про зобов`язання ТОВ "Веста" усунути перешкоди у користуванні приміщенням павільйону: не перешкоджати у вільному доступі фізичній особі - підприємцю Чигидіну Д.А. до приміщення павільйону, та відновити електропостачання павільйону.
          Щодо доводів апелянта про те, що нормами чинного законодавства не передбачено припинення договору за ініціативою однієї із сторін без будь-яких на це законодавчо визначених підстав, то дійсно за загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачене безпосередньо в договорі та може як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору), а тому враховуючи, що в даному випадку сторони узгодили повноваження позивача на одностороннє розірвання договору безпосередньо в договорі, позивач правомірно скористався цим правом (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.08.2019 у справі № 623/2421/16-ц
          При цьому посилання скаржника на правову позицію, викладену в постановах Верховного суду від 20.08.2019 у справі № 916/1678/19 та від 05.07.2019 у справі        № 916/1684/18 щодо неможливості розірвання договору в односторонньому порядку, колегією суддів відхиляється, оскільки, ухвалюючи відповідні рішення, Верховний суд виходив з того, що сторонами в договорі не було передбачено право щодо можливості розірвання укладеного між сторонами договору в односторонньому порядку.
Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає. 
За таких обставин, рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020  у справі № 916/3084/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича  - без задоволення.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ФОП Чигидіна Дениса Анатолійовича залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі №916/3084/19 залишити без змін.  
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
  Повний текст постанови складено 03.09.2020.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                           С.В. Таран

        Суддя                                                                                           Л.О. Будішевська