УХВАЛА

23 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/3359/19 

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020
та рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд-ЛТД" 
про усунення перешкод в користуванні майном,
ВСТАНОВИВ:
03.09.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 (повний текст складено 13.08.2020) та рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2020 у справі №   908/3359/19, подана 26.08.2020.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Як вбачається з касаційної скарги, заявник в якості обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження постанови зазначає пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Зокрема, ним наведено підстави касаційного оскарження судового рішення відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, абзацом другим пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що хоча заявник посилається на неврахуванням господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19, від 28.01.2020 у справі № 905/1513/16, однак не наводить яку саме норму права, на його думку, застосовано господарським судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні без урахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.
За приписами частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Оскільки у касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" не навело норму права, яку застосовано господарським судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні без урахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, вказана скарга підлягає залишенню без руху відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" необхідно уточнити, яку саме норму права, застосовано господарським судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні без урахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №   912/1856/16, від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, від 24.12.2019 у справі №   902/377/19, від 28.01.2020 у справі № 905/1513/16.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2020 у справі №   908/3359/19 залишити без руху до 23.10.2020, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    В.А. Зуєв