Постанова 
Іменем України 
 
17 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 289/85/19
провадження № 61-23252св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року у складі судді Луньової Д. Ю. та постанову Житомирського апеляційного суду 
від 27 листопада  2019 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Павицької Т. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати факт порушення адвокатом Єлісеєвим В. А. статей  4, 10, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» при наданні їй адвокатських послуг, визнати недійсним пункт 5 договору від 5 квітня 2017 року № 2 «Про дострокове припинення зобов`язань та розірвання договору від 01 лютого 2017 року «Про надання правової допомоги» в частині визнання несправедливою умовою договору суму гонорару в розмірі 17 710,00 грн та стягнути з ОСОБА_2 
27 000,00 грн зайво сплачених коштів.  
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року, позовну заяву визнано неподаною й повернуто позивачеві.
 
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зокрема, виходив з того, що позовні вимоги не регулюються Законом України «Про захист справ споживачів», а тому позивач не звільняється від сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у грудні 2019 року, 
ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області 
від 11 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду 
від 27 листопада 2019 року скасувати й направити справу на до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
 
В обґрунтування касаційної скарги вказує, що подана нею позовна заява чітко відповідала вимогам статті 175 ЦПК України, натомість в ухвалі суду першої інстанції помилково вказано як підставу для повернення позовної заяви не зазначення в позові його ціни та незалучення до позовної заяви документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документа, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. На думку ОСОБА_1 , оскільки вона обґрунтовувала позов положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», тому вона, як споживач, звільнена від сплати судового збору у разі подання позову про захист порушених прав, до того ж питання, чи віднесено позов до категорії справ про захист прав споживачів, суд повинен вирішувати під час розгляду справи по суті, а не на стадії прийняття позовної заяви. На вказані порушення судом першої інстанції вимог процесуального права не звернув уваги й апеляційний суд.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У січні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заявник просить залишити касаційну скаргу без

задоволення, а ухвалуРадомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду 
від 27 листопада 2019 року - без змін, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги про застосування до відносин адвоката та клієнта положень Закону України «Про захист прав споживача», посилаючись, крім іншого, 
на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 19 вересня 2019 року 
у справі № 137/2152/16-ц (провадження 61-33936св18).
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 2 січня 2010 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року. Витребувано з Радомишльського районного суду Житомирської області цивільну справу № 289/85/19.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суди встановили, що 15 січня 2019 року ОСОБА_1 подано позов                         до ОСОБА_2 , в якому позивач, посилаючись на статті 22, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», просила визнати порушення її прав як споживача послуг адвоката, визнати недійсними як несправедливі умови договору про надання правової допомоги та про дострокове розірвання договору про надання правової допомоги в частині розміру гонорару, а також стягнути з відповідача 
27 000 грн сплачених адвокату за роботу, яку він не виконав.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України     в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних       на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                    № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких          не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку,             що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Оскільки касаційна скарга подана до суду у грудні 2019 року, то за таких обставин розгляд касаційної скарги Верховний Суд здійснює за правилами     ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 листопада  2019 року Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції закону, що діяла до 08 лютого 2020 року, оскільки касаційну скаргу подано у грудні 2019 року.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява               за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України 
у редакції, чинній на час подання позовної заяви, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.
 
Так, положеннями статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява, серед іншого, повинна містити:
 
- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс         і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
-підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів)         до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
 
Крім того, відповідно до статті 177 ЦПК України, до позовної заяви позивач повинен додати її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, 
що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно 
до закону.
 
До заяви не додано доказів сплати судового збору.
 
Встановлено, що ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
 
Вимоги ухвали судді Радомишльського районного суду Житомирської області 
від 18 липня 2019 року позивачем не виконано та недоліки позовної заяви 
не усунуто.
 
З урахуванням наведеного та з огляду на чіткі вимоги до позовної заяви, передбачені статтею 175 ЦПК України, касаційний суд погоджується                         з висновками судів першої та апеляційної інстанції про визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу.
 
Посилання як у позовній заяві, так і в апеляційній і касаційній скаргах на те,        що позов обґрунтовано порушенням прав споживачів, тому за подання позову судовий збір не сплачується, відхиляються, виходячи з наступного.
 
Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію або послуги для особистих потреб, безпосередньо 
не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону). Продукція -      це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються     чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19 частини першої статті 1 Закону). Послугою у розумінні цього Закону є послуга як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17 частини першої статті 1 Закону). Виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3 частини першої статті 1 Закону ).
 
Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом, врегульовані Законом України «Про адвокатуру                     та адвокатську діяльність» (далі - Закон).
 
Відповідно до загальних положень цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах 
і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
 
Оскільки у цій справі відповідач є адвокатом та не є виконавцем робіт 
і надавачем послуг у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то спірні правовідносини не регулюються Законом України 
«Про захист прав споживачів». 
 
Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що в силу вимог виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення                      є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів                     не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної 
чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те, що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове рішення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку 
з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
 
Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 листопада
2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                      її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | С. Ю. Бурлаков
| В. М. Коротун
| М. Є. Червинська