УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №282/1664/19 Головуючий у 1-й інст. Гуцал П. І. 
Категорія ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю захисника Гарбузюка О.О., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Гарбузюка О.О. на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
в с т а н о в и в:
       Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Вирішено на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу 20400 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови суду, 29 листопада 2019 року о 17 годині 30 хвилин на автомобільній дорозі Житомир-Чернівці ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Гарбузюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 просить зазначену постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що суд першої інстанції не брав до уваги докази та обставини, які виключають вину ОСОБА_1 та порушуючи принцип презумпції невинуватості, виніс незаконну постанову. Також суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №395773 від 29.11.2019 року відсутня будь-яка інформація про відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також відсутня будь-яка інформація про тимчасове затримання транспортного засобу. У протоколі поліцейський вказав місцем складання протоколу приймальне відділення Любарської ЦРЛ. З 21.03.2019 року діяльність Любарської ЦРЛ було припинено та створено нову установу Комунальне Некомерційне Підприємство «Любарська центральна районна лікарня» Любарської районної ради Житомирської області з новим засновником Любарською районною радою Житомирської області. Місце складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності. В протоколі можна помітити виправлення у часі з якого було виявлено адміністративне правопорушення. Дописані або виправлені відомості в протоколі після підписання особою, що притягується до адміністративної відповідальності – тягне за собою визнання протоколу як неналежного доказу в суді. За таких обставин виникає сумнів щодо дотримання поліцейським вимоги п. 9 Наказ МВС та МОЗ №1452/735. В протоколі поліцейський не вказав точне місце скоєння адміністративного правопорушення, що в свою чергу ставить під сумнів законність дій та наявність повноважень за територіальною юрисдикцією поліцейського Любарського ВП саме в тій місцевості. Автодорога Житомир-Чернівці №Н-03 має протяжність 336,1 км, що пролягає через десять районних та три обласні центри. В протоколі відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу провести огляд поліцейським патрульної поліції із застосуванням технічних засобів, про що б він відмовився, внаслідок чого йому поліцейський повинен був запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду на місці зупинки транспортного засобу, що лише в такому випадку поліцейський патрульної поліції мав право направити водія на огляд в заклад охорони здоров`я та скласти протокол про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського, як того вимагає Наказ МВС №1026. У судовому засіданні поліцейський, який складав адміністративні матеріали підтвердив, що відео фіксація не здійснювалась.
Також апелянт стверджує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. В результаті дослідження вищевказаного направлення, яке було отримане у відповідь на адвокатський запит, слідує, що ОСОБА_1 було направлено на проходження огляду до Любарської ЦРЛ, станом на 29.11.2019 року діяльність якої було припинено. Направлення було виписане 29.11.2019 року о 19 год. 20 хв., що суперечить та не відповідає записам в акті огляду №51 від 29.11.2019 року. Місце проживання ОСОБА_1 , яке зазначено у направленні, не відповідає дійсності та запису в протоколі, що ставить під сумнів те, що саме поліцейським ОСОБА_2 було складено дане направлення та в порядку встановленим законодавством України, а не іншою особою. Таким чином, поліцейський ОСОБА_2 проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, інформація про який не підтверджується в інших матеріалах справи. Враховуючи те, що поліцейський ОСОБА_2 у направленні вказав, що огляд на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу, в такому випадку, відповідно до п. 4 розділу X Наказ МВС №1395 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Свідки у дані справі відсутні, їх пояснення відсутні, акт огляду проведеного на місці також відсутній.
Відповідно до Акту медичного огляду №51 від 29.11.2019 року, складеного о 19год 20хв., слідує, що відбиток печатки на Акті огляду належить іншій установі; ОСОБА_1 було направлено поліцейським на огляд о 19год. 10хв., що не відповідає часу вказаному в самому направленні; згідно п. 8 Акту огляду, огляд проводився в Любарській ЦРЛ, а сам Акт огляду було складено в КНП «Любарська ЦРЛ»; відповідно до п. 18 Акту огляду, лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не вказав технічний засіб, його номер, його останню дату повірки, що с грубим порушенням та ставить під сумнів законність використання технічного засобу за допомогою якого було проведено огляд, правдивість результату обстеження. Лікар КНП «Любарська ЦРЛ» ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння при виконанні своїх обов`язків 29.11.2019 року керувався Наказом №49 від 31.01.2019 року виданого Любарською ЦРЛ та списком лікарів, які мають право проводити огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння, який є додатком до вищевказаного наказу. В даному випадку лікар ОСОБА_3 працюючи в КНП «Любарська ЦРЛ» не мав права проводи ти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так як Наказ №49 від 31.01.2019 року виданий іншою установою та взагалі не поширюється на лікарів КНП «Любарська ЦРЛ». Висновок про результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння від 29.11.2019 року має ряд порушень. В шапці Висновку вказано медичну установу Любарська ЦРЛ, яка станом на 29.11.2019 року припинила свою діяльність, відбиток печатки в лівому верхньому куті належить Любарській ЦРЛ. Пункт 9 Висновку вказує на те, щo огляд ОСОБА_1 проводився в Любарській ЦРЛ. Відповідно до п. 5 Висновку ОСОБА_1 був направлений поліцейським ОСОБА_2 о 19год. 1 хв. 29.11.2019 року, що суперечить часу вказаного в самому направленні.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. При цьому його захисник апеляційному суду пояснив, що навіть в нього немає на час звернення з апеляційною скаргою та на час апеляційного розгляду даної справи зв`язку з його клієнтом, він як захисник, що діє в межах договору на надання правової допомоги, звернувся з вказаною апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , однак повідомити його про це не представилося за можливе. Інших даних для належного повідомлення свого підзахисного про апеляційний розгляд, ніж зазначені в матеріалах справи, у нього немає. Апеляційним судом здійснювалося повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника в його інтересах по місцю його проживання та реєстрації у м.Олександрія Кіровоградської області, по можливому місцю роботи в м.Житомирі, а також в телефонному режимі за відомим номером телефонного зв`язку. Однак поштові повідомлення були повернуті без вручення з різних причин, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав, а за місцем можливої роботи в м.Житомирі, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення, його не представилося за можливе повідомити, оскільки з письмової відповіді керівника зазначеного підприємства вбачається, що ОСОБА_1 там ніколи не працював. Крім того намагання апеляційного суду повідомити ОСОБА_1 про час та місце розгляду апеляційної скарги через орган Національної поліції за його місцем проживання також результату не принесли, оскільки жодної відповіді від керівника зазначеного органу до апеляційного суду не надійшло. Таким чином апеляційним судом було вжито всіх заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про апеляційний розгляд справи щодо нього. Однак враховуючи те, що результатів такі заході не принесли, а також враховуючи те, що інтереси даної особи представлені захисником, який в свою чергу не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без його підзахисного, оскілки усі можливості його повідомлення було вичерпано, апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за участі його захисника, оскільки такий розгляд відбувається в інтересах самого підзахисного.

В судовому засіданні захисник Гарбузюк О.О. апеляційну скаргу та її вимоги підтримав з викладених в ній мотивів, надав пояснення, аналогічні зазначеним в апеляційної скарги. Крім того просив до даного провадження застосувати положення КПК України щодо недопустимості доказів в даній справі та зазначив про необхідність застосування практики ЄСПЛ щодо відповідності адміністративного стягнення по даній справі покаранню за кримінальний злочин та недопустимості спрощеного підходу до розгляду даної справи. 
Заслухавши доводи захисника, врахувавши його думку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 , перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги та дослідивши докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 «а» ПДР України.
Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та положень Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції допущено не було. Судом при розгляді даної справи також цілком дотримано вимоги наведених вище норм .

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, і доводи апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Так судом встановлено, що 29.11.2019 року о 17.30 на автомобільный дорозі Житомир-Чернівці ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 395773 від 29.11.2019 року у якому ОСОБА_1 зазначив свої пояснення по суті правопорушення, а саме: «авто забере тверезий водій, більше такого не повториться», письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 29.11.2019 року та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.11.2019 року, наявними в матеріалах справи, висновком КНП «Любарська ЦРЛ» від 29.11.2019 року № 51, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 чітко зазначав про перебування ним в стані алкогольного сп`яніння, та вчинення ним ДТП в такому стані. Зазначена оставина також додатково підстверджується копією протоколу про вичнення ОСОБА_1 правопорушення за ст.124 КУпАП.

Так згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 51 від 29.11.2019 року ОСОБА_1 був обстежений за допомогою технічного засобу Drager, ступінь алкогольного сп`яніння: 2,36 % проміле.
Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , від 29.11.2019 року, які додані до матеріалів справи 29.11.2019 року він рухався м. Хмельницький з м. Житомир, проїхавши с. Кутище Любарського району на його смугу руху виїхав автомобіль марки ВАЗ 2109 та здійсним зіткнення з його автомобілем. Вийшовши із своєї машини та підійшовши до автомобіля марки ВАЗ 2109 він побачив, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався запах алкоголю та була нечітка мова.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , від 29.11.2019 року, близько 17 години 20 хвилин 29.11.2019 року на власному автомобілі марки ВАЗ 2109 він рухався за кумом з смт. Любар в напрямку с. Кутище і в цей час він не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes benz. На його думку ДТП сталось через те, що він перебував у п`яному стані.
З огляду на викладене, суд першої інтсанції обгрунтовано прийшов до висновку про доведність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що на момент проходження медичного обстеження Любарська ЦРЛ припинила свою діяльність, тому огляд ОСОБА_1 проводився на думку апелянта неіснуючою установою, не може свідчити в даному випадку про незаконність проведення такого обстеження, оскільки з документів, направлених на запит апеляційного суду вбачається, що відповідно до інформації про юридичну особу Любарська центральна районна лікарня припинила свою юридичну діяльність з 21.03.2019 року, однак її правонаступником є зареєстрована юридична особа - Комунальне Некомерційне Підприємство «Любарська центральна районна лікарня» Любарської районної ради Житомирської області, яка знаходиться за тією ж самою адресою, що і знаходилась Любарська ЦРЛ. Використання вказаною установою бланку документів зі старою назвою та штампу зі старою назвою не свідчить про незаконність проведення медичного огляду та не є істотним порушенням та безумовним свідченням щодо незаконності такого огляду.
З приводу незаконності проведення огляду лікарем ОСОБА_3 також слід зазначити, що на запит апеляційного суду було направлено копію наказу КПП «Любарська центральна районна лікарня» зі списком лікарів, які мають право проводити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно переліку якого таким лікарем є ОСОБА_3 .
Також слід зауважити, що працівником патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП як місце складання протоколу зазначено скорочену назву установи - «приймальне відділення Любарської ЦРЛ». Така спрощеність не є істотним порушенням та безумовним свідченням незаконності протоколу про адміністративне правопорушення на що звертає апелянт.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, з відповідним вилученням автомобіля, є надуманими, оскільки зазначені питання не спростовують доведеності вини останнього та не впливають на оцінку факту вчинення адміністративного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того такі твердження апелянта спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , зазначеними в протоколі за ч.1 ст. 130 КупАП, оскільки він вказував, що передасть автомобіль тверезому водієві. Таким чином відсутність в матеріалах справи окремого документу про відсторонення водія від керування автомобілем не може безумовно свідчити про невідсторонення такого водія фактично. 
Не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення і відсутність в матеріалах справи направлення на огляд та відеофіксації правопорушення з огляду на достатність інших доказів, які було досліджено судом.
Ті неточності, на яві вказує апелянт в свої апеляційній скарзі та які наявні в протоколі та доданих до нього документах, не є суттєвими та не спростовують в цілому доведеності факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху в України та доведення вини у вчиненні ним правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки підтверджуються наявними в матеріалах доказами.
З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_1 , та для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою. 

Керуючись ст. ст.294, 285 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Гарбузюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Любарського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: