ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Постанова
Іменем України

15 липня 2020 року м. Херсон
справа № 664/3284/18
провадження № 22-ц/819/777/20
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів:  Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
секретар Кутузова А.В.
учасники справи:
представник позивача – адвокат Бойко В`ячеслав Володимирович,
представник відповідача – адвокат Паламарчук Василь Васильович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  адвоката Паламарчука Василя Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Яценка О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Корабельний районний у м.Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про народження,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У жовтні 2018 року позивача звернувся до суду із  позовом. В обгрунтування вимог зазначив, що 18 жовтня 2014 року він з відповідачкою уклав шлюб, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , його було записано батьком дитини на підставі свідоцтва про укладення шлюбу. Він вважає, що дитина не його, оскільки під час чергової сварки відповідач повідомила йому про це. Згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій він не надав, про результати лікування дружини ні ОСОБА_1 , ні її мати його не інформували. У вересні 2018 року для підтвердження або спростування інформації щодо свого батьківства він звернувся до лікаря андролога та підтвердив свій діагноз безпліддя. Посилаючись на наведене, просив виключити відомості про нього як про батька дитини ОСОБА_3 2017 р.н.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2020 року позов задоволено. Виключено відомості з актового запису № 755 від 11.10.2017 року, складеного Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про ОСОБА_2 як батька дитини – ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Херсоні.

Рішення обгрунтоване тим, що судом встановлено відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , позивач достовірно не знав, що не є батьком дитини, згоду на зачаття дитини за допомогою застосування допоміжних репродуктивних технологій не надавав, тому позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

 Не погоджуючись з рішенням суду адвокат Паламарчук В.В. в інтересах  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини по справі та не звернув уваги на те, що предметом доказування у даній справі є не кровне споріднення позивача з дитиною, а та обставина, що позивач на момент реєстрації себе батьком дитини знав, що він не є її біологічним батьком, так як він задовго до народження дитини знав про свій діагноз – безпліддя, що відповідно до ч.5 ст. 136 СК України виключає його можливість у даному випадку оспорювати батьківство.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідачки пояснив, що дитина була народжена за допомогою репродуктивних технологій в м.Києві і цей факт був достовірно відомий позивачу. Київський інститут не вимагав письмової згоди чоловіка на застосування технології.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , просить відхилити доводи апеляційної скарги, як необгрунтовані, рішення суду 1 інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 18 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 

Відповідно до листа № 40 від 15.07.2019 року, наданого ТОВ «Клініка репродуктивної медицини ім.. Академіка В.І. Геращенка», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19.10.2016 року зверталися до клініки за консультацією щодо можливості лікування безпліддя, яку отримали, в подальшому для проведення лікування безпліддя до клініки не зверталися, вартість лікувального протоколу не сплачували, методи допоміжних технологій чи будь-яке інше медичне втручання з метою лікування безпліддя не застосовувалися.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  підлягає задоволенню, з огляду на таке.
  За змістом положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Згідно з частинами 1-4 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини п`ятої статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.
Отже, предметом доказування при вирішенні цього спору є не доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, батьком якої зазначено позивача, а встановлення факту обізнаності позивача в момент реєстрації себе батьком дитини про те, що він не є її батьком.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, у ході судового розгляду підлягають перевірці обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.
Так, з матеріалів справи вбачається, що неодноразово лабораторними дослідженнями, проведеними в 2016 році, позивачу було встановлено діагноз - азооспермія (відсутність сперматозоїдів) (а.с.33,34,35,36,37). Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили обізнаність позивача щодо штучного запліднення відповідачки.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наданими відповідачкою доказами беззаперечно підтверджується факт того, що на момент реєстрації дитини, позивачу було достеменно відомо, що він не є її біологічним батьком, оскільки про свій діагноз безпліддя був обізнаний ще з 2016 року, а тому, у відповідності до положень ч.5 ст. 136 Сімейного кодексу України,  не має права на оспорювання батьківства.
Суд першої інстанції уваги на наведені обставини не звернув, та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Василя Васильовича в інтересах  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 липня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько