Справа № 758/3391/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Зубець Ю.Г.	
Провадження № 33/824/2456/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
                                    КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
                                                      П О С Т А Н О В А
                                                        іменем України
 
02 липня 2020 року                                                           м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі                           600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень,                              з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.,-
                                                       В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови, 01 березня 2020 року близько 02 год. 40 хв. в м. Києві по                         вул. Виговського, 32, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Daewoo»                     д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на електроопору № 148, чим порушив вимоги п. 2.3 б,       п. 13.1 ПДР України: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.
Крім того, 01 березня 2020 року близько 03 год. 45 хв. ОСОБА_2 в м. Києві по вул. Виговського, 32 керував транспортним засобом «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1                      у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Drager», результат тесту склав 1,49 проміле.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від  22.05.2020 року                  ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                         600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                         10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку                               із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є   незаконною та такою, що не відповідає матеріалам та обставинам справи, судовий розгляд відбувся у його відсутності, оскільки про дату його повідомлено не було. Окрім того, зазначає, що жодним доказом не доведено, що він керував транспортним засобом, оскільки співробітники поліції не зупиняли його під час керування, а прибули пізніше, тому вважає що час події не встановлено, як і сам факт керування, що виключає його вину. Разом з тим, вважає, що встановлення стану сп'яніння має значення лише при підтвердженні факту керування транспортним засобом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Право ОСОБА_2 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду і скористалась правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає                     до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення (а.с. 1, 2), схемою місця ДТП (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 4), поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 5), випискою з алкотестеру (а.с. 6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7, 8), направленням на огляд водія (а.с. 9), відеозаписом з нагрудної камери (а.с. 10).
При призначенні ОСОБА_2  адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненим ним правопорушень, обставини вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП, відповідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, правомірно наклав на  ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини                      1 статті 130 КУпАП.
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на                         ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо  ОСОБА_2 , який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Згідно п. 6, п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. 
Відповідно до п. 6, п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які складали протоколи про адміністративне правопорушення, відбирали пояснення у свідків та оформлювали інші документи по справі, однак вказані особи у зазначений судом час в судове засідання не з`явились, норми КУпАП не передбачають примусового приводу свідків.
Однак, та обставина, що свідки  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які брали участь                            у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо                      в суді не допитувались, а наявні лише письмові їх пояснення, не може свідчити про їх невідповідність фактичним обставинам справи та неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_2 за ч. 1                                ст. 130 КУпАП. Оскільки письмові пояснення, складені уповноваженою службовою особою, та своїм підписом  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , засвідчили достовірність написаного в них, окрім того всі обставини проходження огляду зафіксовані на нагрудній камері працівника поліції, з яких чітко видно наявність вказаних свідків і правомірність всіх проведених працівниками поліції дій, жодних заперечень, сумнівів чи незгоди з діями працівників поліції у свідків не було, тому апеляційний суд вважає, що відсутні підстави вважати вказані докази недопустимим доказом.
Разом з тим, ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначив, що 01.03.2020 року він керував транспортним засобом «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , був втомлений, тому допустив ДТП. Отже викладені в апеляційній скарзі обставини щодо недоведеності факту керування ним вказаним транспортним засобом, суперечать наданим в судовому засіданні поясненням, згідно яких він чітко зазначив, що 01.03.2020 року був водієм транспортного засобу «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 . 
Як вбачається з матеріалів справи, огляд водія ОСОБА_2 проводився поліцейськими на місці ДТП - 01.03.2020 року близько 03 год. 45 хв. з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора алкотестера «Drager» в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , результат якого склав 1,49 проміле, заперечень щодо результату огляду від ОСОБА_2 не надходило, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків та відомостей, відображених на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. Даних про те, що ОСОБА_2 заперечував що він є водієм вказаного транспортного засобу і не вчиняв вказаних правопорушень, матеріали справи також не містять.
Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18                          № 070488  про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.3.б), 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП,  у відповідній графі зазначив « Визнаю », що свідчить про відсутність його незгоди щодо змісту вказаного протоколу .
Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі,не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують правильність встановлених обставин                     у справі.
Постанова Подільського районного суду м. Києва від  22.05.2020 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу без задоволення,  а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                          П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від  22.05.2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
    Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов