Ухвала
30 липня 2020 року
м. Київ
справа № 175/331/13-ц
провадження № 61-9547ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 
від 11 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» (далі - ПАТ «Піреус Банк МКБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 липня 
2006 року, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Міжнародний комерційний банк» (далі - ВАТ «Міжнародний комерційний банк») та ОСОБА_1 , у розмірі 10 215,26 доларів США, з яких: основний борг за кредитом -2 057,15 доларів США; сума нарахованих і не сплачених процентів - 7 572,37 доларів США; сума пені за несвоєчасну сплату процентів - 252,95 доларів США; сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу - 332,79 доларів США.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року залучено до участі у справі правонаступника 
ПАТ «Піреус Банк МКБ», який, у свою чергу, був правонаступником всіх прав та інтересів ВАТ «Міжнародний комерційний банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал» 
(далі - ТОВ «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал»).
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року (у складі судді Озерянської Ж. М.) позов ТОВ «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал» заборгованість за кредитним договором від 06 липня 2006 року, укладеним між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та ОСОБА_1 , у розмірі 10 215,26 доларів США, з яких: основний борг за кредитом - 2 057,15 доларів США; сума нарахованих і не сплачених процентів - 7 572,37 доларів США; сума пені за несвоєчасну сплату процентів - 252,95 доларів США; сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу - 332,79 доларів США.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року (у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М.) рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року в частині розміру присудженої пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несвоєчасну сплату основного боргу, та загальної суми заборгованості змінено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал» пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2 021,82 грн; пеню за несвоєчасну сплату основного боргу - 2 659,99 грн.
Загальний розмір заборгованості, присудженої до стягнення з ОСОБА_1 , з урахуванням сум заборгованості за кредитним договором, процентами та пенею визначено у розмірі 9 629,52 доларів США та 4 681,81 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
25 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року, в якій скаржник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій 
і ухвалити нове судове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та 
у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Предметом позову у цій даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто ціна позову становить 272 236,68 грн (10 215,26 доларів США х 26,65 грн (офіційний курс Національного банку України станом на час звернення з касаційною скаргою)), яка станом 
на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином 
(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Отже, справа є незначної складності, тому є малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги ціну та предмет позову у справі, складність справи, а також її значення для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії, та дійшов висновку, що винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження у малозначній справі, не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Атлантіс Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко