УХВАЛА

31 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 298/7/17
адміністративне провадження № К/9901/18236/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Кравчука В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 по справі №298/7/17 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
У січні 2017 року позивач звернувся з позовом до Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, заміненого судом на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії, згідно розпорядження № 120847 від 04 січня 2017 року в частині призначення пенсії в сумі 7389,18 грн.; зобов`язати відповідача негайно провести перерахунок пенсії із заробітку з суми 17 640,10 грн.; зобов`язати відповідача провести доплату - різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року і по фактичний час перерахунку та на вказаних умовах здійснювати її подальшу виплату.
Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії, згідно розпорядження № 12847 від 04 січня 2017 року в частині призначення пенсії в сумі 7389,18 грн. Зобов`язано відповідача негайно провести перерахунок пенсії позивачу із його заробітку з суми 17 640,10 грн. Зобов`язано відповідача провести доплату - різницю між фактично отриманою позивачем та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року і по фактичний час перерахунку та на вказаних умовах здійснювати її подальшу виплату.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року апеляційну скаргу відповідача задоволено. Постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року скасовано та прийнято нову, відповідно до якої в задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року касаційну скаргу позивача задоволено частково. Постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі № 298/7/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 20.03.2020 уточнений позов задоволено частково. Зобов`язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням виплат, вказаних у довідці № 201 від 21 липня 2016 року та додатку до неї, з яких сплачено страхові внески, у розмірі 88 відсотків, починаючи з 01 січня 2016 року. Зобов`язано відповідача відшкодувати позивачу різницю недоотриманої суми пенсії за період з 01 січня 2016 року по фактичний час виплати без обмеження максимального розміру. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 20.03.2020 залишено без змін.
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 13 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Також, частиною третьою статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Так, згідно з приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відтак, судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню виключно у випадках, вичерпний і остаточний перелік яких передбачений підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Разом з тим, за змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Колегія суддів Верховного Суду, вивчивши матеріали касаційної скарги, з урахуванням приписів наведених правових норм процесуального закону, характеру спірних відносин, суб`єктного складу учасників та предмету доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає, що вказана справа, в силу приписів пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України, відноситься до категорії справ незначної складності, так як ознак, передбачених частиною 4 статті 12 КАС України, не має.
Будь - які обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у вказаній справі, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених п.п. "а-г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі належить відмовити.
Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. "с" ст. 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09.10.2018 (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 по справі №298/7/17 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Л.Л. Мороз   В.М. Кравчук