ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2020 р.                                                                    Справа №914/721/19
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді                                                            Скрипчук О.С. 
суддів                                                                                Данко Л.С.
                                                                                          Мирутенка О.Л.
секретар судового засідання Лагутін В.Б.
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вертлюг» б/н від 10.02.2020
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 (повний текст ухвали складено 24.01.2020, м. Львів, головуючий суддя Запотічняк О.Д., судді Петрашко М.М., Гоменюк З.П.) 
про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову 
у справі № 914/721/19
за позовом: Приватного підприємства «Вертлюг», смт. Шкло Яворівського району Львівської області 
до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539», м. Львів
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал», м.Львів
про визнання незаконними та скасування ухвал Львівської міської ради від 20.09.2012 року № 1777 та від 21.11.2013 № 2879. 
за участі представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи-1: не з`явився.
від третьої особи-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Вертлюг» звернулося до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ «Сантехмонтаж-539», ТзОВ «Санметал», про визнання незаконними та скасування ухвал Львівської міської ради від 20.09.2012 № 1777 та від 21.11.2013 № 2879.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ухвала Львівської міської ради № 1777 від 20.09.2012, якою передано Львівському спеціалізованому управлінню «Сантехмонтаж» № 539 - дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства «Промхімсантехмонтаж» земельну ділянку площею 0,5834 га на вул. Богданівській 42/1 в оренду терміном на 10 років, порушує права та інтереси позивача, оскільки унеможливлює відчинення лівого полотна воріт та заїзд великогабаритного транспорту до будівлі позивача. На думку позивача, передача Львівському спеціалізованому управлінню «Сантехмонтаж № 539» - дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства «Промхімсантехмонтаж» земельної ділянки в межах та площах суперечить законам України.
ПП «Вертлюг» було подано до  суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просило суд:
- накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер 4610137200:08:012:0042, площею 0.5834га, цільове призначення: землі промисловості, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Богданівська, 42/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108371646101, власником якої є Львівська міська рада та перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал», до набранням законної сили рішенням у даній справі;
- заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та особам на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на земельну ділянку кадастровий номер 4610137200:08:012:0042, площею 0.5834га, цільове призначення: землі, промисловості, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Богданівська, 42/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108371646101, власником якої є Львівська міська рада та перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал», до набранням законної сили рішенням у даній справі.
Ухвалою Господарського суду  Львівської області від 22.01.2020 відмовлено у задоволенні заяви ПП «Вертлюг» про забезпечення позову у справі № 914/721/19.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ПП «Вертлюг» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 скасувати та задоволити заяву про забезпечення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято ухвалу з неповним з`ясуванням обставин справи. А саме, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що існує явна загроза можливого невиконання рішення суду, що зумовить явне порушення прав та інтересів ПП «Вертлюг» та інших суб`єктів господарювання, щодо доступу до земельної ділянки та нежитлового приміщення ПП «Вертлюг». Також, апелянт зазначає, що можливі дії зі сторони Львівської міської ради, як відповідача, та ТОВ «Сантехмонтаж-539», як третьої особи, щодо обгородження земельної ділянки можуть порушувати права та інтереси позивача, оскільки унеможливлять відчинення лівого полотна воріт та заїзд великогабаритного транспорту до будівлі позивача, а отже наявні підстави для забезпечення позову.
Відповідач та треті особи відзивів на апеляцій скаргу не подали. 
23.06.2020 представником апелянта подано до суду клопотання б/н від 06.06.2020 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання по причині запровадження карантину на території України.
Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 914/721/19 та призначено розгляд справи на 15.04.2020.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2020 та 27.05.2020 розгляд справи відкладався за клопотаннями сторін по причині запровадження карантину на території України. Явка представників сторін у судові засідання була визнана  необов`язковою.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID - 19» від 11.03.2020 № 211 (зі змінами) з 12.03.2020 до 31.07.2020 на усій території України установлено карантин.
Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 04.05.2020 № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 Постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.
На виконання Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус судів» Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 № 169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.
Таким чином, скаржник не був позбавлений права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
При цьому, суд приймає до уваги тривалість розгляду даної справи, а також те, що з клопотанням про відкладення розгляду справи звернувся саме представник апелянта, який є адвокатом і позиція якого у справі наведена у апеляційній скарзі, а участь сторін у судовому засіданні для учасників справи ухвалою суду від 27.05.2020 визнано не обов`язковою. 
За таких обставин, враховуючи те, що місцезнаходженням апелянта є місто Львів, транспортний зв`язок у якому на час проведення засідання відновлено та технічну можливість суду за бажанням сторін здійснювати проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку, колегія суддів вважає, що правових підстав для відкладення розгляду справи немає.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
Так, судом встановлено, що предметом спору є визнання незаконними та скасування ухвал Львівської міської ради від 20.09.2012 №1777 та від 21.11.2013р. №2879.
Згідно ухвали від 20.09.2012 №1777, відповідачем вилучено за згодою з користування відкритого акціонерного товариства «Промхімсантехмонтаж» земельну ділянку площею 0,5834 на вул.Богданівській, 42/1, зараховано її  до земель міста та передано Львівському спеціалізованому управлінню «Сантехмонтаж» № 539 - дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства «Промхімсантехмонтаж» земельну ділянку в оренду терміном на 10 років для обслуговування виробництва та складів за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі промисловості.
Ухвалою від 21.11.2013 №2879 внесено зміни до ухвали Львівської міської ради від 20.09.2012 №1777, а саме  замінено:
- у назві слова «Львівським спеціалізованим управлінням «Сантехмонтаж» № 539 - дочірнім підприємством ВАТ «Промхімсантехмонтаж» словами «ТзОВ «Сантехмонтаж-539».
- у тексті слова «Львівському спеціалізованому управлінню «Сантехмонтаж № 539» - дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства «Промхімсантехмонтаж» словами «Товариству з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539».
Таким чином, позивач оспорюючи наведені ухвали Львівської міської ради, фактично оспорює правомірність передачі земельної ділянки площею 0,5834 на вул.Богданівській, 42/1 в користування ТзОВ «Сантехмонтаж-539» в оренду терміном на 10 років для обслуговування виробництва та складів.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що Приватне підприємство «Вертлюг» є орендарем земельної ділянки у м. Львові по вул. Богданівській, 42/14 кадастровий номер 4610137200:08:012:0039, загальною площею 0,1354га для обслуговування виробництва та складів. Окрім того, ПП «Вертлюг» є власником нерухомого майна під (літ.В-1) площею 667,4 м2 за адресою: м. Львів, вул. Богданівська 42/ 14, яке знаходиться на орендованій ділянці. 
Водночас, заявник посилається на можливі дії зі сторони Львівської міської ради, як відповідача, та ТОВ «Сантехмонтаж-539», як третьої особи, щодо обгородження такої земельної ділянки, що можуть порушувати права та інтереси позивача, оскільки унеможливлять відчинення лівого полотна воріт та заїзд великогабаритного транспорту до будівлі позивача.
Відповідно до ст. 136 ГПК України,  господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до положень ст.137 ГПК України, позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем,  укладення договорів поруки чи застави  за  наявності  невиконаного  спірного зобов`язання тощо).
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт того, що Львівська міська рада чи ТзОВ «Сантехмонтаж-539» мають намір чи вчиняють будь-які дії (огородження земельної ділянки) спрямовані на унеможливлення доступу ПП «Вертлюг» до використовуваної ним земельної ділянки у м. Львові по вул.Богданівська, 42/14, кадастровий номер 4610137200:08:012:0039.
Суд також звертає увагу на те, що основною метою вжиття заходів забезпечення позову є запобігання виникненню обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Тобто, забезпечення позову може бути застосовано саме як гарантія задоволення законних вимог саме позивача, які є предметом спору у конкретній справі.
В той же час, обрані позивачем заходи забезпечення позову не співвідносяться із заявленими позовними вимогами, оскільки у даній справі позивач не ставить питання про визнання за ним права користування земельною ділянкою на вул. Богданівській, 42/1 у м.Львові, не оскаржує договір оренди земельної ділянки. Навіть за умов задоволення позову та скасування оскаржуваних ухвал Львівської міської ради, у позивача не виникне правових підстав для використання земельної ділянки площею 0,5834 га у м.Львові на вул. Богданівській,42/1.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на ті обставини, що - Львівське спеціалізоване управління «Сантехмонтаж» №539 - ДП ВАТ «Промхімсантехмонтаж», код ЄДРПОУ: 01415697, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Богданівська, 42 /1 - припинено 02.06.2011р., а тому йому не могла передаватись земельна ділянка згідно ухвали  міської ради від 20.09.2012 №1777 не є доказом існування ризиків необхідних для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 - залишити без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :
1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вертлюг» б/н від 10.02.2020 залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 у справі № 914/721/19 залишити без змін.
3.Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.07.2020.

Головуючий суддя                                                             Скрипчук О.С.

Суддя                                                                                 Мирутенко О.Л.

Суддя                                                                                 Данко Л.С.