Постанова                                            
Іменем України                                             
       
16 вересня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 699/165/13-ц
провадження № 61-1293св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого: Сімоненко В.М.,
суддів -Калараша А. А. (суддя-доповідач), Литвиненко І.В., Мартєва С. Ю.,                Петрова Є. В.,    
 
учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 ,
особа, дії якої оскаржуються - приватний виконавець виконавчого округу                            м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович,
зацікавлена особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2019 року в складі судді Свитки С. Л. та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Новікова О. М., Храпка В. Д., 
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
 
Короткий зміст скарги 
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця  Ляпіна Д. В.
Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 06 липня 2007 року в розмірі 452 010,01 грн.
Виконавчий лист було видано 17 квітня 2014 року зі строком пред`явлення до виконання до 17 січня 2015 року.
Стягувач звертався до Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, де було зареєстровано виконавче провадження № 44034407, проте 20 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Малівською Н. І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі того, що протягом року не було розшукано транспортний засіб (пункт 7 частина перша статті                                    37 Закону України «Про виконавче провадження»).
21 червня 2019 року стягувач подав заяву про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В.
24 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження                      (ВП № 59398604) та постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 
Крім того, 26 червня 2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, а 01 липня 2019 року про арешт коштів боржника.
Скаржник зазначає, що він більше трьох років як змінив місце реєстрації проживання, про що повідомляв стягувача. Про факт повідомлення стягувача свідчить лист стягувача з пропозицією врегулювання проблемної заборгованості, який було направлено на адресу боржника - АДРЕСА_1 .
Зазначає, що приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачеві, або ж після виявлення факту реєстрації боржника на непідвідомчій йому території, передати виконавче провадження за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області.
Також ОСОБА_1 в скарзі вказував на те, що у зазначеній справі виконавчий лист видано 17 квітня 2014 року зі строком пред`явлення до виконання до 17 січня 2015 року. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання станом на червень 2019 року сплив. За таких обставин приватний виконавець повинен був відмовити та повернути виконавчий документ стягувачеві на підставі спливу строку для виконання рішення суду.
Таким чином, неправомірно відкривши виконавче провадження № 59398604, приватний виконавець в подальшому виніс ряд постанов, які є протиправними та мають бути скасовані, як похідні від постанови про відкриття виконавчого провадження.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. з прийняття до виконання виконавчого листа від 17 квітня 2014 року по справі             №699/1656/13-ц; визнати протиправною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2019 року (ВП №59398604); визнати протиправною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про стягнення з боржника основної винагороди від 24 червня 2019 року; визнати протиправною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про арешт майна боржника від 26 червня 2019 року; визнати протиправною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про арешт коштів боржника від 01 липня 2019 року; визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу   м. Києва Ляпіна Д.В. щодо не передання виконавчого провадження  (ВП №59398604) за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу          м. Києва Ляпіна Д. В. передати виконавче провадження (ВП №59398604) за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д. В. здійснювати виконання виконавчого листа від 17 квітня 2014 року у справі №699/1656/13-ц; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. винести постанову про зняття арешту з майна                               ОСОБА_1 .
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від                             01 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу                                м. Києва Ляпіна Д. В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17 квітня  2014 року у справі №699/1656/13-ц.
 
Визнано протиправними постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження № 59398604 від 24 червня 2019 року, про стягнення з боржника основної винагороди від  24 червня 2019 року, про арешт майна боржника від 26 червня 2019 року, про арешт коштів боржника від 01 липня 2019 року та скасовано їх.
 
Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо не передання виконавчого провадження     № 59398604 за належністю та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. передати виконавче провадження №59398604 за належністю.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. є неправомірними щодо прийняття до виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2014 року у справі №699/165/13-ц, оскільки приватний виконавець Ляпін Д.В. здійснює діяльність у виконавчому окрузі м. Києва, а боржник із 2015 року зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , також він є іпотекодержателем нерухомого майна (земельної ділянки), яка знаходиться у АДРЕСА_2 . При цьому, Закон України «Про виконавче провадження» надає виконавцю під час виконання рішень право на безпосередній доступ до інформації про боржників, у тому числі конфіденційної, в даному випадку щодо перевірки місця реєстрації боржника, зареєстрованого майна. 
 
Разом із тим, суд не вбачав підстав зобов`язувати виконавця передавати виконавче провадження саме до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, оскільки про це відсутня заява стягувача.  Але суд вважав необхідним визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо не передання виконавчого провадження № 59398604 за належністю та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. передати виконавче провадження № 59398604 за належністю з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Судом також встановлено, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2019 року змінено.
 
Скасовано в частині вимог скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною постанови про стягнення з боржника основної винагороди від  24 червня 2019 року, та провадження в цій частині закрито.
 
Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд його справи в частині вимог про визнання постанови про стягнення з боржника основної винагороди протиправною віднесений до юрисдикції адміністративного суду.
 
Скасовано ухвалу в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо не передання виконавчого провадження № 59398604 за належністю та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. передати виконавче провадження №59398604 за належністю та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1  відмовлено. В решті ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вимога заявника про визнання постанови про стягнення з боржника основної винагороди протиправною підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
 
Щодо вимог скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо не передання виконавчого провадження (ВП № 59398604) за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. передати виконавче провадження (ВП № 59398604) за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, то апеляційний суд дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на те, що така передача виконавчого документа здійснюється лише за заявою стягувача.
 
Погоджуючись з ухвалою суду в іншій частині, апеляційний суд дійшов висновку, що приватним виконавцем неправомірно прийнято до виконання виконавчий лист від 17 квітня 2014 року у справі №699/1656/13-ц, оскільки приватний виконавець мав право приймати до виконання лише виконавчі документи, місцем виконання яких є м. Київ.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У січні 2020 року АТ «Альфа-Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та частково скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні скарги.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У лютому 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ОСОБА_1 не повідомляв свого нового місця реєстрації та проживання. Єдина адреса, яка була відома     АТ «Альфа-Банк» як кредитору, це АДРЕСА_3 , саме ця адреса вказана в договорі поруки, у виданому судом виконавчому документі та в матеріалах кредитного досьє. Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, місце проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_3 . З наведеного вбачається, що останній приховав своє нове місце реєстрації та проживання не тільки від стягувача, а й від податкової. Лист повідомлення про погашення заборгованості, який наданий ОСОБА_1 на підтвердження доводів про те, що стягувачу була відома нова адреса місця реєстрації боржника, не може бути належним доказом на підтвердження вказаних обставин, оскільки доказів направлення вказаного листа не надано та він не оформлений належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження в межах наданих йому повноважень, оскільки виконавець перед відкриттям виконавчого провадження не повинен перевіряти місце реєстрації чи постійного проживання боржника. Інформація щодо зміни місця реєстрації та проживання боржника ОСОБА_1 стала відома лише під час розгляду вказаної скарги, а тому дії приватного виконавця, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження та винесенням інших постанов у межах вказаного провадження, не можна вважати протиправними. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 17 січня 2014 року, у справі № 699/165/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1  на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від      06 липня 2007 року № 490042854, яка виникла станом на 06 грудня 2012 року, в сумі 452 010, 01 грн.
 
На підставі вказаного рішення Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області виданий виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 17 січня 2015 року.
Стягувач звертався до Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, де було зареєстровано виконавче провадження № 44034407, проте 20 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Малівською Н. І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі того, що протягом року не було розшукано транспортний засіб (пункт 7 частина перша статті  37 Закону України «Про виконавче провадження»).
21 червня 2019 року стягувач подав заяву про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В.
24 червня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59398604.
 
Крім того, 24 червня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.
 
26 червня 2019 року в межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 
 
01 липня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .
 
Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 вказував на те, що він ще в 2015 році змінив місце реєстрації свого проживання з міста Києва на  Київську область, стягувачу було про це відомо, проте звертаючись із заявою про примусове виконання рішення суду останній не зазначив реальної адреси боржника, а приватний виконавець без отримання відповіді щодо місця реєстрації відкрив виконавче провадження у виконавчому окрузі, у якому не проживає, не перебуває та не має жодного майна боржник.
Приватний виконавець Ляпін Д. В. здійснює свою діяльність у виконавчому окрузі міста Києва.
У рішенні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області та у виконавчому листі зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 .
Разом з тим, згідно паспортних даних ОСОБА_1 та довідки про місце реєстрації, з 2015 року останній зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги АТ «Альфа-Банк» на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого  2020 року.
 
Постанова Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року  в частині закриття в касаційному порядку не оскаржується.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Предметом спору в цій справі є правомірність відкриття приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва виконавчого провадження, в якому боржником є особа, що проживає та зареєстрована в с. Рославичі Васильківського району Київської області.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно з частиною 1 статті 22 Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 частини 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.
Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України "Про виконавче провадження" і Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною 3 статті 25 Закону право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Звертаючись до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду, стягувач в заяві місце проживання боржника зазначив -   АДРЕСА_4 , така сама ж адреса була зазначена у виконавчому листі, виданому Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 17 квітня 2014 року, на підставі якого приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.  
 
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
Отже, отримавши від стягувача документи, в яких міститься інформація щодо місця проживання боржника у м. Києві, приватний виконавець на законних підставах відкрив виконавче провадження в межах свого територіального округу. Оскільки ні виконавчий документ, ні заява стягувача не містила іншу інформацію щодо місця проживання боржника, виконавчий документ на момент його прийняття приватним виконавцем не підлягав поверненню, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 17 квітня 2014 року, визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження  № 59398604 від 24 червня 2019 року, про арешт майна та коштів боржника від 26 червня 2019 року та від 01 липня 2019 року.
 
Висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо факту обізнаності стягувача про зміну місця реєстрації боржника ОСОБА_1 із міста Києва на Київську область є такими, що зроблені на припущеннях, проте вказані обставини не впливають на законність відкриття приватним виконавцем, на підставі наявних у нього відомостей про зареєстроване місце проживання боржника у м. Києві, виконавчого провадження та проведення ним подальших дій з виконання судового рішення в межах наданих йому повноважень, зокрема накладення арешту на майно боржника.
 
При цьому, чинним законодавством України не передбачений обов`язок приватного виконавця перевіряти зареєстроване місце проживання боржника на стадії відкриття виконавчого провадження.
 
З урахування викладеного, колегії суддів Верховного Суду вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення вимог скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 17 квітня 2014 року у справі    № 699/1656/13-ц, визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження № 59398604 від 24 червня 2019 року, про арешт майна та коштів боржника від 26 червня 2019 року та від 01 липня 2019 року та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог скарги.
Щодо вимог скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо не передання виконавчого провадження (ВП № 59398604) за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області та зобов`язання передати виконавче провадження (ВП № 59398604) за належністю до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, то колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції  про відмову в задоволенні вказаних вимог, з огляду на те, що відповідно до  Закону України «Про виконавче провадження» передача виконавчого документа від одного виконавця до іншого здійснюється лише за заявою стягувача.
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області   17 квітня 2014 року у справі № 699/1656/13-ц, визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження № 59398604 від 24 червня 2019 року, про арешт майна та коштів боржника від 26 червня 2019 року та від 01 липня 2019 року, підстав для передачі справи на новий розгляд немає, касаційний суд вважає за необхідне рішення судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити  задоволенні зазначених вимог.
 
В іншій частині ухвала суду першої інстанції в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Оскільки оскаржувані судові рішення в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва         Ляпіна Д. В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 17 квітня  2014 року у справі № 699/1656/13-ц, визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження № 59398604 від 24 червня 2019 року, про арешт майна та коштів боржника від 26 червня 2019 року та від 01 липня         2019 року ухвалені  з порушенням норм матеріального права, то Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог.
В іншій частині ухвала суду першої інстанції в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.
 
Керуючись статтями 400, 410, 412, 416 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від                               01 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року в частині задоволення вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 17 квітня 2014 року у справі № 699/1656/13-ц, визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. про відкриття виконавчого провадження № 59398604 від 24 червня 2019 року, про арешт майна та коштів боржника від 26 червня 2019 року та від 01 липня 2019 року скасувати та відмовити в задоволенні вказаних вимог скарги.
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від                   01 листопада 2019 року  та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. щодо не передання виконавчого провадження     № 59398604 за належністю та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. передати виконавче провадження №59398604 за належністю  залишити без змін.       
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                            В. М. Сімоненко 
 
Судді:                                                                    А. А. Калараш
 
                                                                                              І. В. Литвиненко
  
  С. Ю. Мартєв
 
                                                                                               Є. В. Петров