УХВАЛА

25 червня 2020 року 
Київ
справа №520/11982/18
адміністративне провадження №К/9901/4665/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі № 520/11982/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ» до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
17 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Харківській області втретє звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №520/11982/18.
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року вищенаведену касаційну скаргу було залишено без руху, зобов`язано скаржника надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку та вказати поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження у справі № 520/11982/18.
Копію зазначеної ухвали скаржником було отримано 30 березня 2020 року.
09 квітня 2020 року (згідно трек-номеру на поштовому конверті) Головне управління ДПС у Харківській області на виконання вимог вказаної ухвали надіслало до Верховного Суду клопотання про поновлення строку.
Скаржником зазначено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області касаційну скаргу подано вперше 24 вересня 2019 року. Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що відповідачем не обґрунтовано вимоги касаційної скарги та не надано документ на підтвердження сплати судового збору. Головним управлінням ДПС у Харківській області у межах строку, встановленого судом, надано докази сплати судового збору, а саме платіжне доручення від 12 листопада 2019 року №7491, однак ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року касаційну скаргу повернуто у зв`язку з тим, що відповідач недоліки касаційної скарги усунув не в повному обсязі, не навів обґрунтувань вимог касаційної скарги, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Головним управлінням ДПС у Харківській області зазначено, що відповідач не втратив процесуального інтересу щодо розгляду справи. Касаційну скаргу подано у чітко встановлені строки, у межах встановленого судом строку надано платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору. 
Скаржником на підтвердження своєї позиції наведено посилання на практику Верховного Суду - ухвали від 24 грудня 2019 у справі №520/469/19, від 16 березня 2020 року у справі №520/9416/18.
Верховний Суд, проаналізувавши клопотання податкового органу про поновлення строку касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №520/11982/18, вважає вказане клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
17 січня 2020 року Головне управління ДФС у Харківській області повторно звернулось до Верховного Суду з вищезазначеної касаційною скаргою. Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року касаційну скаргу податкового органу було повернуто у зв`язку ненаданням до суду підтвердження щодо відповідних повноважень представника податкового органу на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені Головного управління ДФС у Харківській області.
Втретє податковий орган звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення 17 лютого 2020 року, тобто у найкоротші строки.
Згідно з частиною 3 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених  частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку щодо визнання поважними причин пропуску строків на касаційне оскарження у справі №520/11982/18 та задоволення клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про поновлення строку на касаційне оскарження.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам  Кодексу адміністративного судочинства України  судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  визначений вичерпний перелік підстав касаційного оскарження судових рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі  пункту 1  частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі  пункту 2  частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах у  2  і  3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень);
Отже, системний аналіз наведених положень Кодексу дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1  статті 328 Кодексу, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4  статті 328 Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржником зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі № 520/11982/18 ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №160/8441/1/, від 12 вересня 2018 року у справі №815/7386/16, від 29 серпня 2018 року у справі №815/2119/17, що є підставою касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Верховний Суд підкреслює, що підстави касаційного оскарження мають зазначатися в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Податковим органом не доведено аналогічність правовідносин у наведеній практиці Верховного Суду правовідносинам даної справи, не зазначено правові висновки, викладені у вищезазначених постановах Верховного Суду.
Тому скаржнику слід привести подану касаційну скаргу у відповідність до вимог  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  з посиланням на підстави, визначені частиною 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України   .
Згідно з частиною 2  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини 2  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України    в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд звертає увагу на те, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року». Вказаним законом доповнено  розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України  пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).»
На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 169, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В :
Продовжити Головному управлінню ДПС у Харківській області строк на усунення недоліків касаційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі № 520/11982/18 на десять днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 	І.А. Васильєва	
 	 	С.С. Пасічник	
 	 	В.П. Юрченко