ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року	Львів	Справа № 460/2808/19 пров. № А/857/4011/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді:                                                    Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.
з участю секретаря судового засідання:            Ігнатищ Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Дудар О.М. в порядку письмового провадження у м. Рівне) за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 (Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)  про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2019 року Військова частина НОМЕР_1 (Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (далі – В/ч НОМЕР_1 , позивач) звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області) про стягнення виконавчого збору ВП №57494720 від 20.09.2019.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі – Управління забезпечення ПВР у Рівненській області, відповідач) подало апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що виплата нарахованої заборгованості відбулася 24.09.2019, при цьому рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/1687/17 виконано боржником після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2019, а відтак відсутні підстави для скасування оспорюваної постанови.
Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час у зв`язку з перебуванням його представника на стаціонарному лікуванні у В/ч НОМЕР_2 .
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що таке не підлягає до задоволення, оскільки В/ч могла забезпечити явку іншого представника. 
Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача (його представника). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо останнім не заявлено.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018, залишеного без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України було задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України за 2017 рік та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з вказаної посади. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
12.10.2018 командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 було видано наказ №239, яким зобов`язано колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі 20 грн, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
23.10.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57494720 по примусовому виконанню виконавчого листа №817/1687/17, виданого 26.09.2018 Рівненським окружним адміністративним судом про зобов`язання Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України. Вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 14  892 грн.
Зазначена постанова державного виконавця була надіслана боржнику листом №10861 від 23.10.2018 та отримана останнім 29.10.2018.
30.10.2018 В/ч НОМЕР_1 направила до ВПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області заяву про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 по справі №817/1687/17 з додатками, які підтверджують виконання рішення у добровільному порядку.
31.10.2018 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57494720, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі. У вказаній постанові зазначено, що виконавчий збір не стягувався, оскільки рішення суду виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. 
06.05.2019 Рівненським окружним адміністративним судом винесено окрему ухвалу у справі №817/1687/17, якою задоволено заяву ОСОБА_1 : постановлено окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єктів владних повноважень, а саме начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону шляхом визнання протиправними дій оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №817/1687/17 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік та визнання протиправним і скасування пункту 3 наказу начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України №239 від 12.10.2018, зобов`язано начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України повідомити Рівненський окружний адміністративний суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у строк до 07.06.2019,  копію ухвали надіслати начальнику штабу - першому заступнику командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України ( АДРЕСА_1 ) - для виконання та відома.
На виконання окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 по справі №817/1687/17 командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) було видано наказ №121 від 23.05.2019 про виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі 7333 грн 63 коп.
30.05.2019 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №57494720 щодо примусового виконання виконавчого листа №817/1687/17, виданого 26.09.2018 Рівненським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України. Вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Зазначена постанова державного виконавця від 30.05.2019 була надіслана Оперативному командуванню «Захід» листом №3585 від 30.05.2019 та отримана останнім 03.06.2019.
05.06.2019 Оперативним командуванням «Захід» було направлено до ВПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області повідомлення про здійснення виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі 7333,63 грн, який відділом одержано 06.06.2019. Цього ж числа, позивачем було надіслано до Рівненського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по справі №817/1687/17, який судом одержано 05.06.2019.
14.06.2019, 03.07.2019, 19.07.2019, 21.08.2019 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області були винесені постанови про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57494720, у зв`язку з поданням стягувачем до суду заяв про визнання протиправними дій, бездіяльності відповідача.
10.09.2019 Рівненським окружним адміністративним судом по справі №817/1687/17 було  постановлено окрему ухвалу, якою задоволено заяву ОСОБА_1 . Доведено до відома суб`єктів владних повноважень, а саме начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону шляхом визнання протиправними дій оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України по утриманню з виплаченої ОСОБА_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік, вартості поштового переказу в сумі 46,85 грн, зобов`язано оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону шляхом доплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в сумі 46,85 грн, стягнуто на його користь за рахунок бюджетних асигнувань оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України судові витрати на суму 5 грн.
На виконання окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 В/ч НОМЕР_1 відповідно до платіжного доручення №871 від 24.09.2019 ОСОБА_1 перераховано 46,85 грн матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік та згідно квитанції №0880205818 від 24.09.2019 (#370880205818- судові витрати на суму 5 грн).
08.10.2019 Оперативним командуванням «Захід» за вих.№501/3745 було надіслало до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області повідомлення про здійснення доплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у сумі 46,85 грн та виплату судових витрат на суму 5 грн. Повідомлення відділом одержано 09.10.2019.
20.09.2019 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору (ВП №57494720), відповідно до якої з боржника, Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України стягнуто виконавчий збір у сумі 14  892 грн, яку боржник отримав 03.10.2018.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що виконання судових рішень по справі №817/1687/17 можливе лише боржником, оскільки судом зобов`язано саме Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України. Оскільки В/ч НОМЕР_1 добровільно та у повному обсязі виконувалось рішення, окремі ухвали Рівненського окружного адміністративного суду, це виключає можливість стягнення з позивача виконавчого збору через відсутність вчинення державним виконавцем будь-яких дій з примусового виконання даного рішення суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно дефініції, наведеної у статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 13 цього Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.
Частиною першою статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2, 3 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Згідно ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII).
Майновим характером наділене рішення щодо вимоги права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що піддається грошовій оцінці.
Об`єктом рішення немайнового характеру навпаки виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Так, з аналізу положень ст.63 Закону №1404-VIII вбачається, що рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, є рішенням немайнового характеру, порядок виконання якого встановлений у розділі VIII Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, рішення немайнового характеру не має ціни, тому розмір виконавчого збору визначається у залежності від суб`єкта боржника з урахуванням положень ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є :
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону №1404-VIII.
Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є, зокрема, фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.
За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 по справі №460/2808/19 є рішенням немайнового характеру.
Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII Закону №1404-VIII.
Відповідно до ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Проаналізувавши положення ст.63 Закону №1404-19, колегія суддів зазначає, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення.
Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.
Таким чином, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виконання судового рішення по справі №460/2808/19 можливе лише боржником, оскільки зобов`язано саме Оперативне командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України.
Судом встановлено, що судове рішення по справі №460/2808/19 не було виконано саме державним виконавцем, оскільки ним не вчинялись дії, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону №1404-19.
Натомість, матеріалами справи підтверджується, що позивачем неодноразово вчинялись дії щодо добровільного виконання рішення суду по справі №460/2808/19.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів відповідача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також, згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
На думку колегії суддів, вказаним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення відповідає.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року по справі №460/2808/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 06.07.2020.